Downloaded from YTS.MX
‏אני עומדת לבדוק את ההחלטה של USC.
Official YIFY movies site: YTS.MX
‏אין לי בעיה שלא אתקבל. ‏ראיתי שדחו הרבה אנשים.
‏אני בעמוד. כתוב, "עדכון סטטוס".
‏"עדכון חדש." ‏-הקלקתי.
‏טוב, עדכון סטטוס.
‏זה ביה"ס מהחלומות שלי.
‏ידחו אותי. אני כבר יודעת.
‏- אוניברסיטת בראון - פורדהם -
‏הקלקתי. אלוהים.
‏אלוהים.
‏רגע, התקבלתי!
‏- אוניברסיטת ניו יורק -
‏אלוהים!
‏יש!
‏זה מטורף לגמרי.
‏בואו נדבר על זה.
‏יש סערת סיקור חדשותי ‏של שערוריית קבלה לקולג'ים.
‏פרטים מפתיעים על תרמית ‏הקבלה לקולג'ים הגדולה ביותר
‏שמשרד המשפטים הגיש תביעה בגינה.
‏כל חברינו מדברים רק על דבר אחד, ‏הסיפור הזה. זה נגע בעצב חשוף.
‏אנשי נדל"ן בכירים, עורך דין, ‏רופא ושלל מנכ"לים,
‏צפויים לאישומים פליליים.
‏חקירה של ה-FBI בשם מבצע ורסיטי בלוז.
‏מבצע ורסיטי בלוז.
‏מה שלומך אחרי השערורייה? ‏-אתה מצטער?
‏ריק סינגר תכנן את התרמית הזאת ‏וגבה עשרות מיליוני דולרים.
‏הורים שילמו לו הון כדי שישקר ‏ויציג את ילדיהם כאתלטים מצטיינים.
‏ריק סינגר. ‏-ריק סינגר.
‏ריק סינגר.
‏הגאון שמאחורי המבצע כולו.
‏הדבר מכה גלים ברחבי ארה"ב.
‏- סרט תיעודי מקורי של NETFLIX -
‏הכסף מופקד לקרן שלי כתרומה.
‏אה, לקרן שלך? לא אל בתי הספר?
‏כן, כך הילדים לא יודעים שזה קורה, נכון?
‏אתה מתחייב מבחינה כלכלית.
‏המחיר נקבע על סמך בית הספר שאתה רוצה.
‏מבחינת דברים שהם יותר בטווח ‏של חצי מיליון או 300,
‏באילו בתי ספר מדובר?
‏אז ג'ורג'טאון, בוסטון קולג', ג'ורג'יה טק,
‏גם USC, גם UCLA, ברקלי, אתה יודע.
‏בסדר, זה… לא רע.
‏היא לא תלמידה נהדרת. ‏ציוני המבחנים שלה היו נמוכים מאוד.
‏היא חכמה. היא תעלה על זה.
‏היא כבר חושבת שאני זוממת משהו.
‏קל יותר להתקבל להרווארד בזכות דור שני? ‏-לא.
‏זה חסר משמעות? ‏-דור שני הוא חסר משמעות כי…
‏אלא אם אנחנו תורמים לבניין, נכון?
‏אני למדתי בקורנל.
‏כבר נתתי להם בסביבות 750 אלף דולרים.
‏בוא נדבר בכנות, טוב?
‏ה-750 שלך זה כלום.
‏אני מכיר אנשים שתרמו 50 מיליון לקורנל.
‏אה, תשלח לי לאן ואיך לשלוח את ההמחאה?
‏כן. נשלח את זה כך שתקבלי החזר ממס הכנסה.
‏עדיף. ‏-ואם הם לא יתקבלו?
‏לא, אין סיבה לדאגה. זה סגור.
‏יש מבצע אחד פלוס אחד לתאומים?
‏- ניופורט ביץ' ‏15 באוקטובר 2018 -
‏ג'ון, מה שלומך?
‏היי, ריק. אתה די עסוק בימינו, אה?
‏כן, שלב הקבלה המוקדמת מתקרב.
‏- השיחות בסרט אמיתיות. -
‏אני רוצה לדבר קצת על אסטרטגיית ‏התמחור שלך והמודל הכלכלי.
‏אה…
‏אני לא רוצה לכפות עליך, ‏אבל נראה לי שזה עשוי לעזור.
‏לא, אה, כן.
‏- אלה הם שחזורים של תעתיקי ‏האזנות סתר שפרסמה ממשלת ארה"ב. -
‏- חלק מהשיחות מוזגו או שונו ‏כדי שיהיו קצרות וברורות יותר. -
‏יש לי בתי ספר שאנחנו עובדים איתם ‏ישירות על בסיס "כל הקודם זוכה".
‏אז… תבחר מקום שאתה רוצה ללמוד בו.
‏אז אם תגיד הרווארד
‏או פרינסטון או ג'ורג'טאון, ‏אתה יודע, אחד מאלה.
‏אם אתם רוצים להשתמש בדלת הצדדית שלי ‏בהרווארד, זה יעלה כ-1.2 מיליון.
‏אלוהים.
‏אבל אם אתה רוצה להיכנס בדלת האחורית, ‏הרווארד רוצים 45 מיליון.
‏אלוהים. ‏-סטנפורד רוצים 50 מיליון.
‏וואו. ‏-והם מקבלים את זה.
‏זה הקטע המטורף.
‏הם מקבלים את זה מאזור המפרץ ומניו יורק.
‏ג'ון, זה נעשה מטורף עד כדי כך.
‏אבצע יותר מ-730 מהדלתות הצדדיות האלה השנה.
‏וואו. עם כמה בתי ספר אתה עושה את זה עכשיו?
‏רק ה-20 או ה-50 המובילים או…
‏ביצעתי המון האזנות סתר לאורך השנים.
‏מדהים מה אנשים אומרים בטלפון
‏כשהם לא יודעים שהבולשת מאזינה.
‏- רוברט פישר ‏תובע פדרלי לשעבר -
‏אני יודעת. זה טירוף.
‏- לוס אנג'לס -
‏אני צריכה שתכניס אותו ל-USC, ‏ואז אני צריכה שתמצא תרופה לסרטן
‏ואה… תכונן שלום במזרח התיכון.
‏זה אפשרי.
‏זה אפשרי, אם תמצאי דרך לזרוק את בעלך,
‏כדי שיתייחס אלייך טוב יותר.
‏זה בלתי אפשרי.
‏הממשל צותת לטלפון של ריק. הוא לא ידע.
‏יירטו שיחות שלו עם המון אנשים.
‏כל אימא עובדת פונה אליי ואומרת, ‏"איך אני עושה הכול?"
‏תנחשו מה? אי אפשר.
‏אין הרבה חקירות פדרליות ‏שבהן מאשימים 50 אנשים בפשע.
‏אז אנחנו מנסים להשיג ‏ציון של 34 בבחינת ה-ACT.
‏כן.
‏אז מארק יעשה את זה. תוכלו לקבל 33.
‏אולי 34. אולי 35. ‏-כן.
‏תוכלי לספק לי דוגמת כתב יד?
‏כן. ‏-ודוגמת חתימה.
‏כדי שנוכל להתקרב בערך. ‏-כן.
‏ריק סינגר היה היועץ העצמאי
‏שתכנן וניהל את מעשי העוולה ‏במבצע ורסיטי בלוז,
‏ומסמכי בית המשפט מעידים שזה התחיל ב-2011.
‏המחקר שלי על חייו והקריירה של סינגר…
‏- דניאל גולדן ‏מחבר "מחיר הקבלה" -
‏מעיד שבקנה מידה קטן יותר, ‏הוא הונה אנשים עשרות שנים קודם לכן.
‏- סקרמנטו, 1998 -
‏הייתי רוצה לחשוב שריק התחיל ‏בכך שניסה להיות מקצוען ולעבוד באופן חוקי.
‏- מרג'י אמוט ‏יועצת חינוכית -
‏במשך כמה שנים, ‏ריק היה האדם שפונים אליו לעזר.
‏הוא היה היחיד בעיר שעשה דברים כאלה.
‏אם רצית מידע על הרשמה לקולג', פנית לריק.
‏אנשים נלהבו להיעזר בו. הם התרגשו.
‏הם התרשמו וחשבו, ‏"וואו, הוא מכיר את הנוסחה…"
‏- פטרישה פלז ‏יועצת קולג' -
‏"בידיו המפתח למשחק".
‏אם אתה הורה עשיר בבית ספר עם 500 בוגרים,
‏הילד שלך מקבל חלקיק ‏מתשומת הלב שאתה רוצה שיקבל.
‏אז אתה עושה מה שאתה עושה. ‏אתה מטפל בבעיה באמצעות כסף.
‏- א' בלו ‏מכין לבחינות -
‏אתה מוצא מישהו שיעזור לילדך ‏באופן עצמאי ובלעדי בתהליך הזה.
‏זאת ההתחלה של יועץ עצמאי לקבלה לקולג'ים.
‏הוריי אמרו, ‏"נעסיק יועץ עצמאי לקבלה לקולג'ים
‏שיייתן לך הכוונה ‏בנוגע להכנה לבחינת ה-SAT…"
‏- א' בירינג ‏לקוחה של סינגר -
‏"ויעזור למקד אותך בקולג'ים שמעניינים אותך.
‏הוא יהיה נוכח בחייך בעתיד הקרוב ‏עד שתשלחי את בקשות ההרשמה לקולג'ים".
‏אני מאמין שהיו הרבה תלמידים ‏שעבדו איתו שהיו להם ציונים טובים מאוד,
‏והוא ביצע שירות רגיל של יועץ
‏וסייע להם להתקבל לקולג'
‏בכך שייעץ להם בנוגע לחיבורים שלהם, ‏להמלצות וכדומה.
‏כולם פנו אליו לייעוץ. לא היו הרבה משאבים.
‏- ל' לי ‏לקוחה של סינגר -
‏הייתה לו חברה בשם "כוכבי העתיד". ‏חברים רבים שלי נעזרו בו.
‏זה היה דבר שהיו חייבים לעשות.
‏אחרת היית מתחרט על זה וחושש,
‏"התקבלתי לאן שרציתי? ‏הייתי מתקבל אילו נעזרתי בו?"
‏הוא תמיד התלבש ‏כאילו הרגע הגיע ממגרש הכדורסל.
‏הרעיון שלו היה ‏שהוא מאמן צעירים לקבלה לקולג',
‏ולכן התלבש כמו מאמן.
‏הוא נהג להסתובב בבגדי הספורט שלו,
‏עם תסרוקת הנזיר הקטנה שלו.
‏הוא היה חסר כריזמה.
‏הוא לא חייך הרבה. רציני למדי.
‏ערמומי מאוד. ענייני.
‏הוא לא נטה לפטפטת. הוא לא היה חביב.
‏יש אנשים שאתה פוגש ‏ומרגיש שיש איתם מתח רוטט
‏מתחת לפני השטח כל הזמן. הוא היה כזה.
‏תגידי, "כן, הבנתי".
‏- המותג שלך תלוי בך -
‏ריק תמיד חיפש הזדמנויות עסקיות.
‏הוא תמיד הציג פרזנטציות ‏בחנויות ספרים, בקאנטרי קלאב,
‏וידעתי מה הפרזנטציה שלו כללה,
‏הבטחות שלא יוכל לקיים ו… שקרים.
‏שמעתי סיפורים מצעירים שגרמו לי לחשוב
‏שהוא חשוד קצת.
‏חלקלק קצת.
‏יש לי מכר שאמר שריק התחיל להציע לו,
‏"היי, יכול להיות שאצליח ‏להכניס אותך לביה"ס הזה
‏בתמורה לסכום כסף מסוים".
‏כמעט מההתחלה,
‏ריק סינגר עיגל פינות לפחות במידת מה.
‏שמעתי מאנשים שהכירו אותו בסקרמנטו
‏שהוא הגזים והמציא עובדות ‏בטפסי קבלה של צעירים.
‏הוא שינה את הגזע שלהם מלבן להיספני,
‏או אפרו-אמריקני, ‏כדי שיעמדו בתנאים של העדפה מתקנת.
‏הוא היה חסר בושה.
‏- אפרו-אמריקני -
‏משום שחשדתי בריק סינגר, הייתה לי תיקייה.
‏התחלתי להדפיס דברים מהאתר שלו.
‏"קבוצת סינגר התפתחה ‏לאחד מעסקי המאמנים האישיים והייעוץ
‏המצליחים ביותר בארה"ב.
‏בתוך שנה, נפתחו סניפים בסינגפור, בנגקוק,
‏הפיליפינים, סין, יפן וקוריאה."
‏ריק סינגר נטה לשקר בנוגע לקורות חייו.
‏מישהו סיפר לי שהוא העמיד פנים ‏שהוא היה חבר בוועד המנהלים של סטארבקס.
‏ככל שהתחמק יותר מעונש, כך עשה את זה יותר.
‏- גריניץ', קונטיקט ‏15 ביוני 2018 -
‏עדיין בשלב המוקדם של החקירה.
‏שני כתבי האישום שהוגשו נגדו ‏היו מפורטים ביותר.
‏נראה שיש המון ראיות… ‏-כן.
‏זה גורדון גקו מ"וול סטריט"?
‏לא, גורדון קפלן. מה שלומך?
‏אני צוחק איתך. מה שלומך?
‏כן. טוב.
‏עורך הדין התאגידי גורדון קפלן,
‏שותף במשרד עורכי הדין וילקי פאר וגלאגר.
‏למערכת המיסוי האמריקנית ‏יש שני רכיבים בסיסיים
‏שבזכותם זה מושך למדי.
‏אשתי סיפרה לי קצת על מה שאתם עושים.
‏אה, אפשר לקבל קצת רקע?
‏בסדר, אז מי אנחנו.
‏אנחנו חברה ‏בשווי 290 מיליון דולרים שבבעלותי,
‏שמעסיקה 1,000 עובדים בארה"ב, 280 בחו"ל.
‏אנחנו מסייעים למשפחות הכי עשירות בארה"ב ‏להכניס את ילדיהם לקולג'.
‏עובדים איתנו כל הבעלים של ה-NBA, של ה-NFL.
‏כולם איתנו.
‏המשפחות האלה, הן רוצות ודאות.
‏הן לא רוצות להתעסק בשטויות.
‏הן רוצות שזה יתבצע. ‏אז הן רוצות להתקבל לבתי ספר מסוימים.
‏אז עשיתי 761, מה שאני מכנה, ‏"דלתות צדדיות".
‏"הדלת הקדמית" משמע שאתם נכנסים לבד.
‏"הדלת האחורית" משמע תרומה שגבוהה פי עשרה.
‏יצרתי סוג של דלת צדדית
‏כי עם הדלת האחורית, אין שום ודאות.
‏הם פשוט ייתנו בך מבט נוסף.
‏המשפחות שלי רוצות ודאות.
‏- תצהיר FBI ‏11 במרץ 2019 -
‏אני סוכנת מיוחדת ב-FBI.
‏כרגע, אני חלק מצוות שחוקר פשעים כלכליים,
‏כולל סוגים שונים של מעילות תפעוליות, ‏הונאת ניירות ערך ושוחד.
‏מקור העובדות בתצהיר זה במעורבותי האישית
‏בחקירה הזאת.
‏היי, שמי ריק סינגר ואני מייסד "המפתח".
‏ריק סינגר ייסד והפעיל את "המפתח",
‏עסק ייעוץ והכנה לקראת הקבלה לקולג', ‏לכוונות רווח.
‏הוא ייסד גם את "קרן המפתח העולמית",
‏תאגיד שלא למטרות רווח ‏שפטור מתשלומים למס הכנסה.
‏ריק סינגר אמר להורים ‏שיוכל לקדם את קבלת ילדיהם
‏דרך מה שכינה "הדלת הצדדית",
‏הסדר מיוחד לפיו ההורים תורמים לקרן שלו
‏כדי להסתיר את העובדה שמדובר בשוחד.
‏מ-2011 עד 2018,
‏הורים שילמו לסינגר כ-25 מיליון דולרים
‏כדי לשחד מאמנים ומנהלנים באוניברסיטאות.
‏זאת אמריקה. כאילו, יש לכם כסף?
‏דעו שיש לכם גישה למרחבים מסוימים ‏שלצעירים אחרים אין.
‏אז אני… אני ממש לא מופתעת…
‏במהלך שלושת או ארבעת העשורים האחרונים,
‏השכלה גבוהה נהפכה למצרך סחיר.
‏- ג'ון רידר ‏ממונה קבלה לשעבר בסטנפורד -
‏משהו שקונים. מוצר.
‏זו מטרה בפני עצמה, ‏במקום המטרה לרכוש השכלה.
‏זה נהפך לעניין של סטטוס.
‏- ברברה קלמוס ‏יועצת חינוכית עצמאית -
‏הסטטוס שלך כעת גבוה יותר ‏כי הילד שלך ב"מוסד מובחר".
‏זה נועד רק כדי להשוויץ.
‏המשפט השולט בתעשייה שלנו הוא, ‏"ההורים נרשמים לקולג'…"
‏- פרי קלמוס ‏יועץ חינוכי -
‏"והילד הוא הכלי שדרכו הם נרשמים".
‏אם אתה בכיתה ט', צר לי עליך,
‏כי תיזרק לעולם שבו הם יגידו,
‏"קולג', קולג', קולג'.
‏חייבים להשיג את הציונים הכי גבוהים.
‏אם לא, תרגיש כמו כישלון. ‏אתה הכי נוראי שיש".
‏אם אתה הורה, ולא למדת בהרווארד,
‏זאת ההזדמנות שלך ללמוד בהרווארד, ‏לפי המוח המעוות שלך.
‏בדרך כלל מקובל שמוסדות לימוד בליגת הקיסוס
‏הם "הטובים ביותר" בארה"ב.
‏אבל לכל ההבדלים האלה כמעט ואין שום קשר
‏לרמה האקדמית של המוסד.
‏U.S. ניוז התחילו לדרג קולג'ים בשנות ה-80
‏בהתבסס על קריטריון אחד: פרסטיז', יוקרה.
‏זה הכול.
‏פרסטיז' זו מילה בצרפתית.
‏בצרפתית המקורית, ‏יש לה משמעות שאנשים לא מודעים לה.
‏המשמעות היא "רמאות".
‏זו המהות של "פרסטיז'" בקולג'.
‏זה דמיוני. זאת אשליה. ‏ובכל זאת, אנשים מאמינים בזה.
‏לא רק הגידול באוכלוסין ‏מקשה יותר להתקבל בימינו לקולג'ים.
‏הקולג'ים עצמם גרמו למצב הזה.
‏ככל שהם נראים בררנים יותר על הנייר, ‏כך הדירוג שלהם גבוה יותר.
‏בתי הספר האלה רק מנסים ‏להעלות את הדירוג שלהם.
‏זה משחק מסוכן ממש.
‏מרבית האנשים רואים בקבלה לקולג',
‏"זה מבוסס על הישגים, ‏מלבד העדפה מתקנת לבני מיעוטים".
‏אני רואה את תהליך הקבלה ‏ככל מיני העדפות שונות
‏כשכן, יש סטודנטים שמתקבלים על סמך הישגיהם,
‏אבל רבים אחרים מתקבלים בזכות ‏העדפה כלפי עשירים ולבנים.
‏העדפה אחת היא כלפי סטודנטים ‏שעוסקים בענפי ספורט נישתיים,
‏כמו שיט או סיף או רכיבה על סוסים,
‏שרוב הצעירים לא זוכים להתנסות בהם.
‏ויש גם מתן תרומה ענקית לאוניברסיטה.
‏המשרד לגיוס כספים שם לב אליהם,
‏והם ימליצו על המועמד למחלקת הקבלה.
‏ג'ארד קושנר היה בנו ‏של יזם עשיר ביותר בתחום הנדל"ן
‏בניו ג'רזי.
‏כשג'ארד ניסה להתקבל לקולג',
‏אביו התחייב לתרום ‏2.5 מיליון דולרים להרווארד,
‏וג'ארד התקבל להרווארד,
‏למרות שכולם מספרים שהיה תלמיד ממוצע
‏שלא נרשם למגמות הכי קשות בתיכון.
‏קולג'ים רבים לא יבטיחו קבלה,
‏וזה מעניין.
‏אתה כותב המחאה בגובה שלושה מיליון דולרים, ‏ואולי ידחו את הילד.
‏אם לא תכתוב המחאה בגובה ‏עשרה עד 20 מיליון דולרים,
‏זה לא ירשים אותם מספיק.
‏סינגר לא דרש את הסכומים שנדרשים היום
‏אם אתה רוצה להבטיח את קבלת הילד שלך.
‏ההורים האלה שילמו לסינגר ‏300, 400, 500 אלף דולרים.
‏מה שהוא מכר ומה שהם קנו
‏היו במהותם הבטחת קבלה במחיר זול.
‏אז אני אעשה ממנו בועט.
‏יש לו רגליים חזקות. אולי הוא יהפוך לבועט.
‏אין לדעת. ‏-כן. בהחלט.
‏תוכל להעניק לו השראה, ריק.
‏אולי תהפוך אותו למשהו. אני מת על זה.
‏כן. אני יודע.
‏ביל מקגלשן, טוב לראות אותך. ‏-טוב להיות פה.
‏TPG גרות' היא חברה ‏שלא יודעים עליה יותר מדי.
‏TPG גרות' היא זרוע בשווי ארבעה מיליארד ‏דולרים של ענקית ההון TPG קפיטל.
‏ככל שהעסק מצליח יותר, ‏כך השפעתך גדולה יותר.
‏וזוכים ליתרונות של קפיטליזם ‏גמיש ובר קיימא.
‏בשנה שעברה היה לי בחור, ‏עשיתי ממנו משחרר רחוק.
‏אני מת על זה.
‏הוא שקל 65 ק"ג. משחרר רחוק.
‏אז סביר להניח שמה שאצטרך,
‏אם יש לכם תמונות שלו ‏משתתף במספר תחומי ספורט,
‏זה יעזור כי אדביק בפוטושופ ‏את הפנים שלו לבועט.
‏בסדר. תן לי לעבור על מה שיש לי.
‏די מצחיק איך שהעולם עובד בימינו, ‏זה… לא ייאמן.
‏דווין סלואן הוא איש עסקים מקליפורניה, ‏מנהל בכיר.
‏היה לנו המזל הטוב להכיר רבים מכם
‏ולחלוק בחיוכים ובאושר ובצחוק.
‏בשנה שעברה, היה לי בחור בכדורמים.
‏כשהאבא שלח לי את התמונה, ‏הוא היה גבוה מדי מחוץ למים.
‏איש לא יאמין שמישהו יכול להגיע גבוה כל כך.
‏כן.
‏אז אמרתי לאבא, "מה קרה?"
‏הוא אמר, "הוא עמד על הקרקעית".
‏אמרתי, "לא".
‏כן, בדיוק. אתה חייב לשחות. בדיוק.
‏זה נכון. ‏-עכשיו, הוא…
‏הנה השאלה היחידה. הוא… הוא יודע?
‏יש דרך לעשות את זה כך שהוא לא ידע מה קרה?
‏הייתי אומר לו… אם אתה רוצה ‏לנהל את השיחה הזאת עכשיו, כשבנך שם,
‏תגיד שיש לנו חברים במחלקת הספורט ‏שיעזרו לו.
‏כי הוא ספורטאי.
‏אבל אני לא יכול לומר את זה ‏בנוכחות בני כי הוא יודע שהוא לא.
‏מה שהוא ידע זה שאקח את החומרים שלו
‏ואגייס לו עזרה, טוב?
‏עם זה לא תהיה לו בעיה,
‏שתשדל למענו, שתעזור באמצעות הרשת שלך.
‏אין בעיה. ‏-אתה לא חייב לומר לו כלום.
‏ביל מקגלשן עושה את החרא הזה?
‏הוא סתם אומר שהוא לא, ואז עוזר לבנו?
‏הוא עושה לי רגשות אשמה. ‏-אה…
‏או שאתה דואג לו בלי ידיעתו ‏כי יש לך אינטרסים אחרים איתו?
‏לא. בכלל לא. זה לא קשור ב…
‏אבל הוא לא ידע. לילד שלו לא היה מושג.
‏ולא היה לו מושג שעזרת לו ב-ACT.
‏כי זה מה שהוא ביקש. ‏-ביל מקגלשן?
‏ביקש שבנו לא ידע.
‏בסדר. ‏-טוב.
‏אז הוא לא היה כן כל כך. ‏-איתי?
‏איתך ועם הילד שלו.
‏הוא רוצה שזה יהיה ככה.
‏החבר שלך אוגוסטין?
‏אוגוסטין הונאוס, כן.
‏הוא לוחץ חזק, מנסה לברר ‏את הגישה שלכם עם הבן שלכם.
‏הוא בא אליי ואמרתי שאני לא…
‏שאני לא מוכן לדבר איתו על זה.
‏הוא לוחץ גם עליי.
‏ברור שהוא רוצה את עזרתך, אתה יודע, עם בתו,
‏ופשוט אמרתי, ‏"אתה צריך להחליט מה אתה רוצה לעשות,
‏ואתה פשוט צריך לדבר עם ריק ולעבוד עם ריק".
‏זה טוב. הוא לוחץ חזק. כאילו, ‏"אתה חייב לומר לי מה הם עושים".
‏אמרתי, "תקשיב, זה המצב שלהם, ‏ולביל יש המון קשרים.
‏אתה צריך לדבר על זה עם ביל, לא איתי".
‏הוא ניסה את זה. הוא ניסה.
‏רק שתדע, הוא ניהל שיחה עם משפחה אחרת
‏על גישת הדלת הצדדית שיש לך והוא רמז,
‏"אתה חושב שזה הוגן?" וכן הלאה. ‏ופשוט אמרתי,
‏"אוגוסטין, אתה לא אמור לדבר על זה.
‏מה שריק עושה תלוי מאוד בנסיבות".
‏ופשוט הפריע לי שהוא מדבר על זה.
‏מסכים. כן. וזה…
‏וזה מה שמדאיג גם אותי.
‏אמרתי, "תקשיב, אתה בסביבה תחרותית מאוד.
‏אתה צריך לשמור לעצמך את מה שאתה עושה. ‏זה יתפוצץ לך בפרצוף.
‏לא משנה מי אתה מכיר לדעתך, זה לא משנה".
‏זה נכון, והוא בכלל לא דיסקרטי.
‏לכן לא היה לי נוח לדבר איתו על זה.
‏יופי. ‏-בסדר.
‏ריק סינגר סיפק ביטחון.
‏- נעמי פריי ‏כתבת - "הניו יורקר" -
‏הביטחון שאנשים בדיוק כמוכם ‏עוברים את הדבר הזה.
‏"התמודדתי עם זה מיליון פעמים."
‏ריק היה כמו פסיכולוג או מאמן אישי,
‏רק שהוא היה גם פושע.
‏הפרופיל שלי של ריק סינגר ‏הוא שהוא סוכן מכירות מלידה.
‏הוא היה חלקלק ומעודן,
‏עדין, וידע שיש זמן.
‏- פפרני - יועץ לאסירים -
‏אף אחד לא צריך להתקבל לבי"ס היום.
‏זה לא שהמבחן הוא מחר. יש להם זמן.
‏הוא טיפח את התהליך היטב, ‏כפי שעושה סוכן מכירות טוב.
‏אז איזה ספורט הכי יתאים להם?
‏האם… חתירה זה הכי טוב? זה בכלל ישנה משהו?
‏לי זה לא משנה.
‏אעשה ממנו מלח או משהו ‏בגלל מקום המגורים שלכם.
‏- ג'ון ב' וילסון -
‏איש העסקים ממסצ'וסטס, ג'ון וילסון.
‏הוא מנהל חברת השקעות פרטית.
‏הוא מואשם בכך ששילם יותר ממיליון דולרים
‏כדי להכניס את ילדיו לאוניברסיטאות מובחרות.
‏ואותו סוג של עסקה? כל ספורט? ‏לא חייבים להשתתף בספורט הזה.
‏זה נכון.
‏עכשיו… מה אם הם לא יתקבלו?
‏לא, אל תדאג. זה סגור.
‏בסדר. זה נהדר.
‏בסדר. אשלח לך את המידע על הבנק ושליחת הכסף
‏ביום-יומיים הקרובים.
‏בסדר.
‏אה, דרך אגב, תסמן ביומן שלך את יולי הבא
‏אם אתה רוצה לנסוע לפריז.
‏אני חוגג יום הולדת חשוב, 19 ביולי. ‏-בסדר.
‏שכרתי את ורסאי. ‏-אלוהים!
‏אתה משוגע.
‏אני יודע. יהיה שם אירוע מהודר, ‏אז תהיה חייב לבוא.
‏אחד הדברים המדהימים בריק סינגר ‏הוא שהבחור הזה,
‏מרקע די מעורפל ובלי הרבה קבלות,
‏הצליח להשתחל לחברה הגבוהה,
‏והרוויח הון תועפות על הדרך.
‏- לינקולנווד, 1976 -
‏התחושה שלי הייתה ‏שעברה על ריק סינגר ילדות אומללה.
‏הוריו התגרשו כשהיה קטן.
‏הוא היה חכם. ‏הוא זכה, ללא ספק, בלשון חלקלקה.
‏בתום הילדות, הוא למד במספר קולג'ים.
‏אחרי זה, הוא התחיל לאמן.
‏אבל הבעיה שלו הייתה שהיה הפכפך מדי, ‏בייחוד כמאמן בתיכון.
‏הוא נטה לצעוק על השחקנים אם משהו השתבש.
‏כמו בובי נייט של האימונים בתיכון.
‏כשעברה על סקרמנטו סטייט שנה קשה, ‏ארבעה ניצחונות ו-24 הפסדים,
‏כל צוות המאמנים פוטר, כולל סינגר.
‏אז הוא הביט סביב ואמר,
‏"אולי לא מתאים לי להיות מאמן כדורסל.
‏אני חייב להחליף קריירה".
‏והוא שם לב לתעשייה החדשה ‏של יועצי קבלה לקולג',
‏והוא היה לראשון בסקרמנטו.
‏מעניין שהרקע שלו, ‏במובן מסוים, הכין אותו לשערורייה הזאת.
‏אם חושבים על זה, כמאמן כדורסל בקולג',
‏הייתה לו חשיפה ממקור ראשון ‏לקבלה של ספורטאים
‏וזה ידע שהוא, ללא ספק, ‏ניצל בשנים שלאחר מכן
‏במאמציו לשחד מאמנים ‏כדי להציג צעירים במרמה כספורטאים מגויסים.
‏הוא הכיר את קבלת הספורטאים מבפנים.
‏היי, ג'ון. מה שלומך? ‏-היי, ריק. אני בסדר.
‏- 27 באוקטובר, 2018 -
‏אני כאן בסופת גשמים גדולה בערב הסעודית.
‏ערב הסעודית? ‏-כן, אני בדובאי.
‏לא ידעתי שיש שם כאלה סופות.
‏כן, אני יודע. ממש יוצא דופן. מה קורה?
‏אז בדיוק נתתי למאמן השיט של סטנפורד ‏160,000 לתוכנית שלו.
‏בזמן שניהלנו את השיחה ההיא, אמרתי,
‏"היי, אני מקווה שה-160 האלה ‏שאני עוזר לך איתם,
‏יעזרו להבטיח מקום לשנה הבאה.
‏ניתן להבטיח לי מקום בשנה הבאה?" ‏והוא אמר שכן.
‏זה כל מה שצריך? ‏-לא.
‏לא, זה לא כל מה שצריך. ‏-כן, בסדר.
‏כאן לא חנות כלבו כמו "טי-ג'יי מקס" ‏או "מרשלס" או משהו.
‏נכון. ‏-אז אני רוצה שתהיה לך זכות ראשונים.
‏אם אתה רוצה, אוכל לתת לג'ון ונדמור המחאה.
‏אני יכול לשלוח לו את 500,000 הדולרים שלך ‏כדי להבטיח מקום לאחת מבנותיך.
‏ג'ון ונדמור, די פיתו אותו להגיע לסטנפורד.
‏- בילי ויץ ‏עיתונאי - "הניו יורק טיימס" -
‏הוא היה מאמן שיט מצליח בחוף המזרחי.
‏שמי ג'ון ונדמור.
‏אני המאמן הראשי ‏של נבחרת השיט של אוניברסיטת סטנפורד…
‏לכל הדעות, הוא נראה כמו בחור טוב והגון.
‏המון אנשים הופתעו, אלה שהכירו אותו,
‏מכך שהוא הסתבך בזה.
‏SF1, טייק שמיני, קלאפר שקט.
‏- ג'ון ונדמור ‏מאמן השיט של סטנפורד לשעבר -
‏האודיו טוב? ‏-כמעט מוכן. הכול מוכן. תודה.
‏בסדר.
‏דמיינת את עצמך במצב הזה
‏לפני שמשהו מזה קרה?
‏מעולם לא. זה מציף. ‏זה משהו שנראה לי שעדיין לא הבנתי לחלוטין.
‏אבל זה משהו שישפיע עליי עד סוף ימיי.
‏- אוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה -
‏הקשר הראשון שלי עם ריק סינגר ‏היה דרך שיחת טלפון.
‏יום אחד הוא התקשר אליי,
‏הציג את עצמו, אמר שהוא מגייס לקולג',
‏ושהוא מעוניין בתחומי הספורט הקטנים יותר.
‏זה סקרן אותי והסכמתי להיפגש איתו למחרת.
‏מה שמעניין זה שציפיתי ‏שהוא יסמס לי או יתקשר אליי
‏כשהוא יגיע לסטנפורד.
‏כי סטנפורד, המקום מאובטח מאוד.
‏צריך כרטיס שמעבירים בכל דלת ‏בכניסה וביציאה.
‏איכשהו הוא פשוט צץ בדלתי.
‏הייתי בהלם, אבל בהחלט התרשמתי
‏שהיו לו קשרים עמוקים יותר עם סטנפורד ‏מכפי שהיו לי.
‏ריק סינגר, במובן מסוים, ‏הוא בטלן מחופי קליפורניה.
‏נעלי אצבע, חולצות קצרות, מכנסיים קצרים.
‏היה ממש קל לדבר איתו. ‏ניהלתי איתו שיחות טובות.
‏הוא היה מרתק ומשך אותי לתוך העניין.
‏האינטראקציה בינינו ‏הייתה אך ורק בנושא גיוסים.
‏הגיוס בסטנפורד עובד כך
‏שלכל תחום ספורט יש מספר מסוים ‏של מקומות שניתן לתמוך בהם.
‏הוא סיים בכך שדיבר על בחורה בשם מולי זאו.
‏שלום לכולם. אני בת 17. ‏זה עתה סיימתי תיכון.
‏ריק אמר שהיא ממש רוצה ללמוד בסטנפורד.
‏בשלב הזה, סיימתי עם הגיוסים.
‏לא שקלתי אותה למקום שאוכל להצדיק, ‏ואמרתי זאת לריק.
‏הוא יצר איתי קשר כמעט מייד ואמר,
‏"יש דרך אחרת שתוכל להצדיק את קבלתה?
‏המשפחה שלה עשירה.
‏הם ישמחו לתרום כמיליון דולרים".
‏מנהלת מח' הספורט שלי אמרה ‏שזה משהו שסטנפורד יכולים לעשות,
‏אבל לא היה די במיליון דולרים ‏כדי באמת להשפיע על הקבלה.
‏אז שם זה נגמר. במשך זמן מה, לא שמעתי מריק.
‏באוגוסט בשנה שלאחר מכן,
‏ריק התקשר אליי במפתיע ואמר, "היי, זה נפלא.
‏מולי התקבלה, המשפחה מתרגשת. ‏תודה על כל מה שעשית".
‏אמרתי, "נהדר. אני מתרגש בשבילה.
‏זה מרשים להתקבל לסטנפורד, ‏אבל לא עשיתי כלום".
‏הוא אמר, "טוב, הם ממש מתרגשים ‏ורוצים לתרום חצי מיליון לתוכנית שלך".
‏אמרתי לו, "אם הם רוצים לתרום חצי מיליון ‏לתוכנית השיט בלי שאעשה משהו בתמורה,
‏זה נשמע לי נהדר".
‏אני לא מוצא כל ראיה לכך שג'ון עשה משהו ‏כדי להכניס את מולי זאו לסטנפורד.
‏למה ריק סינגר תרם 500 אלף דולרים ‏בשם מולי זאו?
‏רק לריק התשובה לכך.
‏זאת אולי הייתה מקדמה ענקית
‏כדי לקבל גישה לתוכנית השיט של סטנפורד.
‏הוא שלח את ההמחאה. ‏קיבלתי אותה בתיבת הדואר שלי בקמפוס,
‏והלכתי למחלקת פיתוח ‏ואמרתי למנהלת הספורט שלי
‏שקיבלתי תרומה בגובה חצי מיליון.
‏היא התרגשה. דיברנו על איך
‏שלא עשיתי שום דבר בתמורה, ‏ושזה הגיע במפתיע.
‏אני מניח שזו התרומה הכי טובה.
‏באותו זמן, המנהל הראשי ‏של מחלקת הספורט בסטנפורד היה שם.
‏הוא אמר מזל טוב, זה ריגש אותו.
‏התחלתי להסביר, "זה דרך ריק סינגר".
‏הוא הסתובב אליי, קטע אותי ואמר, ‏"אני מכיר את ריק".
‏אני חושב שמה שאנחנו רואים פה ‏זה שמנהלנים בבית הספר
‏רוצים שהכסף ימשיך להיכנס.
‏הם לא רוצים לשאול איך הוא הגיע לשם.
‏אני חושב שראינו את זה באופן ודאי ‏במקרה של סטנפורד.
‏כשהיו לך תרומות בגובה 100, ‏200, 500 אלף דולרים,
‏שהיו מגיעות למשהו כמו שיט,
‏זה לא היה מדליק שום נורה אדומה ‏ולא היה נבדק תחת זכוכית מגדלת.
‏נראה שסינגר התמקד בתחומי ספורט בולטים פחות
‏כי שולי הרווח נמוכים יותר.
‏הוא ידע היכן לחפש.
‏- לונדון -
‏יש לי שני צעירים בסטנפורד ‏ושני צעירים בייל.
‏אני מנסה לברר מי יפנה ראשון.
‏בסדר. טוב.
‏זה לא משנה. כי אולי יש לי מקום לשניהם.
‏באמת? ‏-אולי.
‏מאמן הכדורגל בייל, רודי מרדית', ‏קיבל שוחד בגובה יותר מ-860,000 דולרים.
‏אתה יכול לבוא לסביבה ‏של בית ספר יוקרתי ולהתפתח כשחקן,
‏ועדיין יהיה לך תואר מייל.
‏תן לי… תן לי את השמות. אני עובד על זה.
‏יש לי מנהל ספורט חדש, ‏זה מה שאני מנסה לומר לך.
‏אני מנסה לארגן את זה.
‏חכה רק שנייה. תן לי רק, אה…
‏אתה יודע, ‏אין לי מושג איפה אני כאן בלונדון.
‏אין בעיה.
‏אני שונא את החרא הזה של דרכים חד סטריות.
‏אני יודע. ואתה בצד שמאל של הכביש. תיזהר.
‏כן, אתה מספר לי. עכשיו אני בשתיים-שלוש.
‏איפה ארבע-חמש?
‏איפה זה, לעזאזל?
‏עכשיו אני שוב בכביש הראשי.
‏דע לך, אני שמח שאני גר בארה"ב.
‏זה לא היה כזה נורא לו היית בשוודיה.
‏אז אני צריך למצוא לעצמי בחורה שוודית טובה.
‏בסדר. בפעם הבאה שאהיה בשוודיה, אבדוק.
‏תגיד לי מה אתה מחפש, אראה מה אוכל לעשות.
‏כן. טוב, זה מה שאוכל לומר לך.
‏בגילי קשה למצוא את האנשים הנכונים.
‏זה הדבר הכי קשה.
‏הכרתי את ריק ‏בפעם הראשונה שביקרתי באתר היכרויות.
‏בחיים לא ביקרתי לפני כן באתר היכרויות.
‏- פטרישה לוגן ‏ידידה - שותפה עסקית -
‏ובגיל 53, בזמנו, חשבתי,
‏"בסדר. אנסה את זה".
‏שם הוא היה, שם אני הייתי, ‏והוא שלח לי הודעה ו…
‏זה התפתח משם.
‏כשפגשתי אותו, האם חיפשתי אותו ברשת? ‏כמובן. מייד.
‏חשבתי, "וואו, הבחור הזה…"
‏מעבר לאיכות הגרועה של הסרטון באתר שלו,
‏חשבתי, "זה מעניין מאוד, מה שהוא עושה".
‏שיטת "המפתח" שלי משחררת ‏את הפוטנציאל המלא של בנכם או בתכם
‏ומעלה אותם על מסלול להצטיינות בחיים.
‏חשבתי, "הוא שאפתן.
‏הוא באמת עושה משהו טוב".
‏נפגשנו לארוחת ערב. זה היה מעניין,
‏כשרק התחלנו להשוות בין העבר שלנו,
‏ושנינו התחלנו לעבוד באותו זמן.
‏הוא היה בן 12 ואני הייתי בת 12.
‏אני חילקתי עיתונים,
‏והוא היה הילד ששכנע ‏את הילדים הבוגרים לקנות אלכוהול,
‏למכור אותו לו, ‏ואז הוא היה מוכר אותו לילדים ברווח.
‏אז אמרתי, "חילקתי עיתונים,
‏אתה קטין שמוכר אלכוהול לקטינים. נהדר".
‏הוא אמר, "כן, הייתי חרוץ מאוד".
‏צחקנו על זה. והוא היה כריזמטי.
‏הוא היה… מעניין. הוא היה חכם.
‏זה היה מהיר. כאילו, ‏"נעים להכיר. נהדר. לילה טוב.
‏אתה ממש מוצא חן בעיניי. ‏כשאמצא זמן, בוא נצא שוב".
‏- אני מרגיש כך כלפייך -
‏הוא היה רציני? ‏-הכי בעולם.
‏פעם אחת שלחתי לו אמוג'י, ‏ביטמוג'י, ואמרתי, "היי".
‏- קדימה קבוצה ‏בחורה משוגעת -
‏הוא ענה לי ב"את משוגעת. ‏תישארי מגניבה בחטיבה". מטופש כזה.
‏משפחתו אמרה שאני מצחיקה אותו.
‏- הצחקת אותי -
‏הוא היה צריך לצחוק יותר.
‏הוא לא…
‏רצה להישאר הרבה זמן בסביבה.
‏הוא פשוט היה עסוק כל כך עם אימונים לקולג'. ‏מבית לבית.
‏אפיון נוסף של סינגר היה ‏שהוא עבד ללא הפסקה.
‏לפי מה שעוזריו לשעבר אמרו לי, ‏הוא לא היה מבלה לילה במלון.
‏הוא היה מבלה אותו במטוס.
‏והוא סימס לעוזריו בכל שעות היום,
‏חילק להם משימות.
‏הוא היה בחור חרוץ מאוד.
‏הבנתי שהיו לו לקוחות בכל מקום.
‏אני נזכרת במסרונים ובכל פעם ‏שיצרנו קשר, הוא אמר,
‏"אני בדאלאס. אני בפורט לודרדייל. ‏אני בניו יורק. חוזר לקליפורניה".
‏הוא אפילו גר לפעמים במסחרית כשהוא אימן.
‏הייתה לו מסחרית מסוג מרצדס.
‏הוא ישן בה כי זה פשוט היה קל יותר.
‏ריק התלהב לקום בכל בוקר ב-04:00,
‏להתעמל, לשחות, לרכוב על אופניים, לרוץ.
‏האיש היה כמו הארנב של אנרג'ייזר.
‏בחיים לא ראיתי מישהו עם אנרגיה רבה כל כך
‏שממשיך, ממשיך, ממשיך.
‏אני חושבת שהוא התקיים ‏משלוש שעות שינה בלילה, למיטב הבנתי.
‏וזה היה בסדר מבחינתו.
‏הבטתי בחלק גדול מההתנהגות שלו והבנתי
‏שהוא מסתיר המון.
‏הוא ניהל וחי חיים סודיים.
‏לא פלא שלא הצליח להתקרב לאנשים.
‏היי, ריק? ‏-שלום.
‏זה זמן מתאים? ‏-כן. הוא מתאים לי.
‏בסדר, נהדר.
‏- אוגוסטין הונאוס -
‏שמי אוגוסטין הונאוס.
‏אנחנו יושבים באחד הביתנים,
‏נהנים מאחר צהריים יפהפה בקווינטסה בנאפה.
‏אז בואו נטעם.
‏אני רוצה שתסביר לי שוב ‏את כל עניין הכדורמים ואיך שזה עובד.
‏אתה ואני דיברנו על הכלכלה, ‏התזמון ואיך כל זה עובד.
‏אתה ואני ניהלנו על זה שיחה קצרה, ‏אבל אני רוצה להבהיר הכול.
‏בסדר.
‏אני מחבר עכשיו את פרופיל הספורט של בתך.
‏עכשיו זה יהיה פרופיל של כדורמים.
‏אקח ציונים מהתיכון, ציוני מבחנים ופרופיל
‏אל האחראית על הספורט ב-USC.
‏פוטבול, כולם צריכים לעבור דרכה.
‏- דונה היינל -
‏שמי דונה היינל ‏ואני מנהלת בכירה במחלקת הספורט.
‏יש לי…
‏לכל הדעות, ‏דונה היינל הייתה מפקחת שקדנית מאוד,
‏שבאמת שמה לב לפרטים.
‏היא גם קיבלה 20,000 בחודש מסינגר.
‏ואז היא… הם נפגשים אחת לשבועיים ‏בימי חמישי,
‏במה שנקרא פגישת תת-ועדה,
‏שם דיקן הקבלה ושני חברי מחלקת הקבלה ‏עוברים על הספורטאים.
‏אולי השבוע ידברו על כדורמים, ‏בשבוע הבא על פוטבול.
‏אולי על כדורסל.
‏זה תלוי בהתקדמות בעונות ובמה שקורה.
‏היינל נהפכה לשומרת הסף
‏בין מחלקת הקבלה לבין מחלקת הספורט.
‏כי הרעיון היה שיתייחסו אל הסטודנטים ‏כמו אל ספורטאים מגויסים,
‏וזה די מבטיח קבלה.
‏חלק מהספורטאים המזויפים ב-USC, ‏נראה שיהיה קשה לפספס אותם.
‏כלומר, היה שחקן כדורסל בגובה 1.65 מ'.
‏מעודדת בתיכון במסווה של שחקנית לקרוס.
‏שחקן כדורמים שלא שיחק כדורמים בתיכון.
‏מדהים שאף אחד מהם לא הדליק נורה אדומה.
‏ובמקרה הנדיר שכן נדלקה נורה,
‏היינל החליקה את זה מול מחלקת הקבלה.
‏יציגו את בתך ואם הוועדה תגיד, ‏"בסדר, יופי, היא התקבלה",
‏אז דונה תגיד לי שהיא התקבלה, הכול טוב.
‏בעיקרון, קיבלו אותה עוד לפני שהגישה בקשה.
‏בשלב הזה, תשלח את ההמחאה שלך ‏בגובה 200,000 דולרים לקרן שלנו.
‏אז יובאן יתקשר אליי ויאמר, ‏"טוב, ככה אני רוצה שיחלקו את הכסף".
‏- מי זה "יובאן"? -
‏אתה מבין שבתי לא ראויה להיות בקבוצה הזאת.
‏לא, הוא הבחור שלי,
‏והוא יודע שהיא לא באה לשחק. ‏הוא יודע את כל זה.
‏- יובאן ואוויק ‏מאמן השנה -
‏ארבעה עובדים ב-USC ‏היו מעורבים עם ריק סינגר.
‏אחד מהם היה יובאן ואוויק, מאמן הכדורמים.
‏ואוויק הוא מאמן הכדורמים בקולג'ים ‏המצליח ביותר.
‏ואוויק הואשם על ידי הרשויות ‏בכך שקיבל יותר מ-250,000 דולרים
‏בתמורה לכך שעזר לשני סטודנטים ‏להתקבל ל-USC כשחקני כדורמים.
‏- הוא יהיה השחקן הכי מהיר בקבוצה, ‏שוחה 45 מטרים ב-20 שניות. -
‏- לשחקנים הכי מהירים שלי ‏לוקח 22 שניות. הצעיר הזה עף. -
‏דונה היינל מכניסה אותם ‏לרשימת הספורטאים המזדמנים,
‏מה שקורה כל הזמן.
‏והם פשוט לא מגיעים לאימונים וזה בסדר.
‏דבר אחד שסינגר ניצל
‏היה העובדה שמחלקות הספורט והקבלה
‏מאמינות למאמן
‏בנוגע ליכולת האתלטית של האדם שהם מגייסים.
‏יש סכנה שהדבר הזה יתפוצץ לי בפרצוף?
‏עשרים וארבע שנים זה לא קרה.
‏לא, אני יודע את כל זה, אבל הסביבה.
‏כאילו, תתפרסם איזו כתבה
‏שקבוצת הכדורמים מוכרת מקומות ‏בבית הספר ב-250 אלף.
‏ובכן, לא, כי היא כן שחקנית כדורמים.
‏אבל היא לא.
‏אני פוחדת כל כך.
‏תבדקי. לא משנה מה יקרה, תהיי בסדר.
‏את חייבת להתמודד עם זה. ‏-את חייבת להתמודד עם זה. כן.
‏תהיי בסדר. אני מבטיחה. ‏-דחו אותי.
‏דחו אותך?
‏יש עדכון בפורטל הבקשה שלך,
‏מקליקים על זה, והמכתב הזה מופיע.
‏"אנחנו מודים לך על העניין שהבעת ‏בבית הספר שלנו. צר לנו להודיע לך…"
‏"…שלא נוכל לקבל אותך לסטנפורד."
‏לא התקבלתי לסן דייגו או ל-UCLA.
‏אני מרגישה כמו אפס.
‏התחלתי לבכות. זה עצבן אותי.
‏היו המון דמעות, חבטות בקיר, קללות.
‏לא יצאתי מהחדר שלי. בכיתי כל סוף השבוע.
‏נדחיתי.
‏- אוניברסיטת סטנפורד ‏27 במרץ 2020 -
‏ראיתי שינוי וראיתי התקדמות.
‏ובאמת נראה לי שתלמידים ‏אובססיביים יותר בנוגע לקולג'.
‏- פריסילה סנדס ‏מנהלת בי"ס, מרלבורו -
‏מרבית הצעירים סובלים מהחרדה הזו, ‏ומרגישים את זה.
‏הם מתחרפנים כשאתה נפגש איתם.
‏הם אומרים, "מה אם זה יקרה? מה עם ההוא?
‏הם לא יאהבו אותי כי כתבתי את המילה הזאת?"
‏הם יורדים מהפסים בגלל זה.
‏נדחיתי על ידי כמעט ‏כל הקולג'ים שפניתי אליהם.
‏זה נורא כי אתה חושב שמשהו לא בסדר בך.
‏כשיהיו לנו ילדים, ‏והם ינסו להתקבל לקולג', היכן הם ילמדו?
‏אף אחד לא יתקבל לקולג' בשלב הזה.
‏זה מטורף. שיעור הקבלה ל-USC ‏ירד בשלושה אחוזים נוספים.
‏עכשיו הוא עומד על 12 אחוזים, שזה כאילו…
‏מרבית התלמידים שרוצים ללמוד בקולג' ‏יכולים למצוא קולג'.
‏הבעיה היא
‏שיותר מדי תלמידים ‏רוצים ללמוד באותם הקולג'ים.
‏היעדים שלי היו בליגת הקיסוס. ‏רציתי להתקבל לשם.
‏וכשלא התקבלתי, הייתי… פשוט שבור.
‏למדתי בתיכון ביולוגיה מתקדמת ‏ומדעי הסביבה מתקדמים…
‏זה בכלל לא מעניין אותי.
‏פשוט כדי שיהיה לי יתרון שבכלל לא עוזר.
‏זה מה שקורה בתיכונים בכל רחבי ארה"ב.
‏כמה שיעורים מתקדמים אפשר ללמוד?
‏אתה מוותר על התזמורת ‏כדי ללמוד עוד שיעור מדעים.
‏הצעירים נתונים ללחץ אדיר.
‏כי אם בי"ס מציע 15 שיעורים מתקדמים ‏ואתה למדת רק באחד,
‏תוכל למחוק את 50 בתי הספר ‏הטובים ביותר בארה"ב.
‏יש אנשים שפשוט הולכים הביתה ‏ורק עושים שיעורים.
‏אני שונאת לראות ‏איך שזה משתלט לאנשים על החיים.
‏לדעתי המדיה החברתית תורמת לכך,
‏כי ברגע שאיזה סטודנט מתקבל, ‏הוא מפרסם את זה במדיה החברתית,
‏ואז זו הזדמנות נוספת לחטוף אגרוף בבטן.
‏פשוט נורא להרגיש ככה.
‏ואני יודעת שמי שהתקבל, באמת מגיע לו.
‏אני אוהבת לעגל את הריסים המזויפים ‏עם האמיתיים.
‏אוליביה ג'ייד היא משפיענית ‏מצליחה ביותר ביוטיוב.
‏היו לה מיליוני עוקבים שצפו בסרטונים שבהם
‏היא קמה, צחצחה שיניים, ‏ביצעה את שגרת האיפור שלה בבוקר,
‏בחרה בגדים. אז זה מזכיר יומן,
‏אבל עם התוספת של הזדמנות ליצור מותגים.
‏יצרתי קולקציה משלי עם "פרינסס פולי".
‏אני זוכה לחשוף ולהכריז
‏על פלטת ההיילייטר שלי עם "ספורה קולקשן".
‏היא בתם של השחקנית לורי לאפלין
‏ומעצב האופנה, מוסימו ג'יאנולי.
‏לכאורה שתי הבנות שלהם, אוליביה ג'ייד ובלה,
‏עשו פוזה על מכשיר חתירה ‏ושלחו את התמונות לריק סינגר
‏שדאג שהן יתקבלו ל-USC כחותרות.
‏למדתי בתיכון עם אוליביה ג'ייד. ‏ואני מכירה את בית הספר שבו למדה.
‏ראיתי תמונה של האחות של אוליביה ג'ייד ‏על הקיר עם הבוגרים,
‏וזה היה כאילו, "מזל טוב לרגל קבלתך ל-USC".
‏ואז זכור לי ששמעתי בהמשך ‏שגם אוליביה התקבלה ל-USC.
‏הייתי כזה, "רגע". כי ממש קשה להתקבל ל-USC.
‏אז לא רק אחות אחת, אלא שתיהן.
‏הולכת ללימודים. ‏-ביי, אוליביה. יום מקסים.
‏אני יודעת שאת מתרגשת. ‏-אני לא.
‏אל תפרסמי את זה ‏לילדים הקטנים שאוהבים בית ספר.
‏מה שתגידי.
‏יש סרטון של אוליביה ג'ייד
‏ביום הראשון שלה בכיתה י"ב,
‏והיא די אומללה.
‏הייתי בשיעור אחד וכבר בא לי למות.
‏חם כל כך בכל החדרים.
‏אני פשוט רוצה ללכת הביתה.
‏ואז היא חוזרת הביתה ואומרת, ‏"מעולם לא הייתי מאושרת כל כך".
‏מעולם לא הייתי מאושרת כל כך ‏להיות במקום כלשהו בחיי.
‏ויש שם גם מין "#מבורכת".
‏תזכרו איזה מזל יש לנו שאנחנו רוכשים השכלה
‏וכמה אנשים היו הורגים למען השכלה איכותית.
‏או השכלה בכלל.
‏אז למרות שאני שונאת את זה…
‏אני עדיין שונאת את זה, ‏אבל אני אסירת תודה לרכוש השכלה.
‏גם אם אני שונאת את זה.
‏אוליביה ג'ייד אמרה ‏שהיא רוצה לנשור מהתיכון,
‏למעשה, כשהייתה שמיניסטית.
‏אמרתי לאימא שלי שאני רוצה לנשור. ‏היא אמרה, "זה לא יקרה".
‏היא הכריחה אותי להישאר, ‏ואז אבי הכריח אותי ללמוד בקולג'.
‏הוריי רצו שאלמד ‏כי אף אחד מהם לא למד בקולג'…
‏הם הסתדרו. ‏-הם בסדר גמור.
‏הם בסדר גמור. ‏-כן.
‏הם… ‏-צבועים.
‏מעולם לא נראה שהיא התעניינה במיוחד
‏במה שהקולג' עשוי להעניק לה.
‏למה לה? היא הצליחה מאוד במה שעשתה.
‏הלך לה נהדר.
‏בסדר, ג'ים…
‏בנובמבר 2017,
‏דונה היינל הציגה את פרופיל הספורטאית ‏של אוליביה ג'ייד לתת-הוועדה של USC,
‏והם אישרו את קבלתה לאוניברסיטה על תנאי.
‏פחות משבועיים לאחר מכן,
‏ריק סינגר כתב דוא"ל ‏שבו אישר להורים של אוליביה
‏שהיא תתקבל ל-USC
‏ואמר להם לשמור את זה בשקט עד מרץ.
‏- תיכון מרימאונט ‏לוס אנג'לס, קליפורניה -
‏היועץ של אוליביה ג'ייד בתיכון החל לחשוד
‏כי הוא לא האמין שאף אחת מהאחיות ‏השתתפה בצוות החתירה.
‏לטענת הממשל, אוליביה ג'ייד והוריה
‏דיברו על איך להימנע מהאפשרות
‏שהיועץ בתיכון יפריע למזימת הקבלה שלהם.
‏אוליביה ג'ייד שאלה ‏אם לרשום את USC כהעדפתה הראשונה
‏ולורי ענתה, "כן, אבל אולי ‏זה יגרום למלשן להתערב".
‏ההנחה היא שכוונתה ליועץ.
‏ומוסימו הוסיף לזה, "שילך להזדיין", ‏ואמר שהוא "מנוול חטטן".
‏הדברים התחילו להתפרק ‏כשהיועץ של אוליביה ג'ייד
‏ניהל שיחת טלפון ‏עם נציג במשרד הקבלה של USC.
‏- דו"ח של היועץ של אוליביה ג'ייד -
‏ניהלתי שיחה שגרתית כיועץ עם USC כדי לבדוק ‏מה קורה עם עשרות הפונים באותה שנה.
‏כשהגענו לאוליביה,
‏USC אמרו שהיא מסומנת כמגויסת לצוות החתירה.
‏אמרתי להם שעד כמה שידוע לי, ‏אוליביה לא עוסקת בחתירה.
‏בהתבסס על לו"ז הבלוגים המצולמים שלה,
‏הייתי בספק שעסקה בספורט.
‏איכשהו מוסימו גילה מה היועץ אמר ל-USC,
‏והלך להתעמת איתו בבית הספר.
‏קיבלתי שיחה מדלפק הקבלה
‏שמר ג'יאנולי למטה ורוצה לדבר איתי.
‏כשישבנו במשרד שלי,
‏הוא שאל בתוקפנות מה אמרתי ל-USC על בנותיו
‏ולמה ניסיתי להרוס ‏או להפריע להזדמנויות שיקבלו.
‏הנימה שלו הלחיצה אותי באופן מופגן.
‏דונה היינל ב-USC שמעה על העימות,
‏והיא השאירה הודעה קולית לריק סינגר ‏עם אזהרה בנוגע למצב.
‏כן, היי, ריק, תראה, רק רציתי לוודא ש…
‏אתה יודע, אני לא רוצה ש… ההורים יתרגזו
‏או ייצרו בלגנים כלשהם בבית הספר, טוב?
‏אני פשוט רוצה לוודא שהתלמידים האלה,
‏אם יתשאלו אותם בבית הספר, שהם יגיבו כראוי,
‏שהם מועמדים מזדמנים לענפי הספורט השונים.
‏שהם מחכים להיבחן לקבוצה
‏ולהתקבל לקבוצה כשיגיעו לפה.
‏זה פשוט מה שאני רוצה… לוודא שיקרה.
‏אני לא רוצה שמישהו ייכנס לתיכון שלהם
‏ו… אתה יודע, יצעק על היועצים. ‏זה יעצור את הכול.
‏השערורייה הפתיעה אותי
‏כי היא הייתה דוגמה ‏לעבירה על החוק באופן מופגן.
‏לשחד מאמנים בקולג' ‏כדי שיעמידו פנים שילדיהם ספורטאים
‏כשלמעשה לא היו כאלה.
‏למה שמאמן בקולג' יסכן את עבודתו ושמו הטוב
‏כדי לקבל מישהו בתמורה לשוחד?
‏גיוס כספים בהחלט היה חלק גדול מתפקידי.
‏הכספים שתוכניות הפוטבול והכדורסל מקבלות
‏הם קיצוניים למדי ‏בהשוואה למה שענף ספורט קטן כמו שיט מקבל.
‏ביה"ס לא מרוויח מתוכנית שיט.
‏זה נהדר לסטודנטים, ‏אבל התוכנית בסכנת ביטול.
‏את הכסף צריך להשיג בתרומות,
‏אחרת בית הספר פשוט כותב המחאות ‏למשכורות, ציוד, נסיעות.
‏החלום שלי הוא שבתפקידי רק אאמן.
‏הייתי נוראי בגיוס כספים. ‏זה לא משהו שאני אוהב לעשות.
‏אבל זה בוצע מכורח הנסיבות.
‏זה תמיד היה מאבק קיומי.
‏בדצמבר 2018, כל המאמנים הראשיים ‏עמדו להיפגש עם הצוות הבכיר.
‏זה סיפור רציני, הפגישה.
‏במהלך 11 שנותיי, פגשתי את מנהל ‏הספורטאים הבכיר פעמים מעטות.
‏אני במשרדו של מנהל מח' הספורטאים. ‏היו שם שישה אנשים.
‏זכינו באליפות לאומית פחות מחודש קודם לכן.
‏מנהל הספורט אפילו לא הכיר בזה.
‏לא אמר מזל טוב, לא יצר קשר עם הקבוצה.
‏לא אמר מזל טוב במהלך הפגישה.
‏הוא רק צפה בטלוויזיה.
‏הוא צפה בארבעה או חמישה צגים על גבי קיר,
‏והוא צפה בכדורסל.
‏בפעם היחידה שהוא הביט בי ‏והתחיל לשאול שאלות,
‏זה היה בנוגע לגיוס כספים.
‏"אתה מגייס כספים באופן נהדר.
‏תמשיך ככה. זה עוזר ממש."
‏ואז הוא חזר לטלוויזיה. זאת הייתה הפגישה.
‏זה מישהו שהכיר את ריק סינגר. ‏-כן, הוא אמר לי שהכיר.
‏ריק דחק בי להעיף מבט בתלמידה מסוימת.
‏הוא התעניין מאוד ‏וידע שרציתי עוזר מאמן שני,
‏והתקשיתי לגייס כספים לתפקיד,
‏והוא אמר, "היי, דרך הקרן שלי,
‏אני רוצה לתרום 110,000 דולרים לתוכנית
‏כדי שתוכל לממן שנה או שנתיים ‏של התפקיד הזה".
‏הוא אמר, "בלי שום מחויבות.
‏אני רק רוצה להמשיך בקשר שלנו ‏ולהמשיך להביא לך אנשים
‏ושאתה תעיף בהם מבט".
‏אמרתי, "נהדר. זה נפלא".
‏לדעתי זה היה מדרון חלקלק בשביל ג'ון,
‏ושהוא לא, ביודעין, התעורר ואמר,
‏"אתה יודע מה? ‏היום אצטרף למזימת השוחד הזאת".
‏אבל הממשל צריך רק להוכיח, ‏"האם קיבלת את הכסף
‏בתמורה למשהו שנותן הכסף רצה,
‏ולא הרוויח ביושר, לא היה ראוי לו?"
‏המרכיב הגדול ביותר במקרה של המאמן מסטנפורד
‏היה שהוא לא התעשר באופן אישי.
‏הכסף שהוא קיבל קידם ‏את תוכנית השיט בסטנפורד.
‏ריק סינגר היה מוכשר בתמרון אנשים.
‏היה לו חוש שישי בנוגע לניצול לרעה
‏ומציאת חולשות באנשים שהוא עבד איתם.
‏למיטב הבנתי, במקרה של פליסיטי האפמן,
‏הוא אמר לפליסיטי,
‏"בתך לא תוכל להתקבל ‏לבית הספר הזה על סמך ציוניה".
‏מתברר שזו הייתה המצאה, שקר.
‏הבת הייתה מתקבלת בלי קשר.
‏הוא מזהה את נקודות התורפה האלה.
‏פליסיטי מתחילה לשכנע את עצמה.
‏"האם אני אימא טובה מספיק? ‏האם השקעתי יותר מדי בקריירה שלי?
‏את לא רוצה שבתך תלמד בבי"ס טוב?"
‏ניצול החולשה, נקודת התורפה.
‏לא, הציונים שלו ‏לא טובים מספיק כדי להתקבל ל-SC.
‏באמת? ‏-כן.
‏זה מדהים. וואו. בסדר.
‏מה הסיכויים שלה בלי התהליך הזה?
‏אפס. ‏-היא לא תתקבל?
‏אפס. אין לה סיכוי.
‏מה שהוא עשה היטב, כפי שעושה איש שיווק טוב,
‏הוא שיווק את היתרונות. זה פשוט מאוד.
‏"רוצה שבתך תלמד בהרווארד?" "כן."
‏"נהדר, אם אתה רוצה שבתך תלמד בהרווארד, ‏תעשה את זה.
‏המציאות היא כזו. ‏הציונים של הבת שלך לא משהו.
‏אני מנטור שלה כבר שנתיים.
‏הילדה לא מבינה, ‏ואם היא לא מתאימה להרווארד,
‏ואתה רוצה שהיא תלמד בהרווארד, ‏צריך לבחור בדרך אחרת.
‏הנה הדרך הזאת. מישהו ייבחן בשבילך."
‏"מה זאת אומרת?"
‏"הבחור הזה, בשביל 15,000 דולרים, ייבחן."
‏לא נשמע כדבר הזה.
‏כדי שזה יקרה, אוכל לדאוג לציונים,
‏ואיש מלבדי לא יכול לגרום לזה לקרות.
‏הילדה שלך אפילו לא תדע שזה קרה. ‏זה יקרה כאילו…
‏היא תחשוב שהיא ממש חכמה ‏ושהיא שיחקה אותה במבחן,
‏ועכשיו יש לכם ציון.
‏זה שיא השיאים.
‏וזה עובד? ‏-תמיד.
‏מה… מה הסכום?
‏הסכום לבחינה הוא 75,000, טוב?
‏צריך 75,000 כדי לקבל כל ציון שתרצו ‏במבחני ACT או SAT.
‏אם אתם רוצים להתקבל ‏לאוניברסיטה מובחרת באמריקה,
‏ב-ACT, שהציון הוא מתוך 36,
‏אם אתה לא בטווח ה-34, 35, 36,
‏או אם ב-SAT אתה לא מקבל 1500 ויותר,
‏סביר להניח שלא תובא בחשבון.
‏- מבחן SAT -
‏במשך שנים רבות, הסבירו את ה-SAT ‏ופרסמו שזה מבחן שבודק כישרון.
‏מאפיין בולט מאוד, ‏שמנבא קבלת ציון מבחן גבוה,
‏הוא הכנסה משפחתית.
‏מועצת הקולג'ים וה-ACT מודים בזה כבר שנים.
‏זה לא סוד שנחשף.
‏אילו היו ממנים אותי ‏לאחראי על הקבלה לקולג'ים באמריקה,
‏הייתי מבטל את המבחנים המתוקננים.
‏משמעות הדבר הייתה ‏שהחברות העשירות שמכינות למבחנים
‏ייאלצו למצוא משהו אחר לעשות.
‏תרשמו את בנכם או בתכם ‏לקורס ההכנה לפרינסטון לקבלת 1500 ומעלה.
‏זה משפיע באופן חד משמעי.
‏יש אזהרה בנוגע להכנה לבחינה. זה עסק.
‏כל טענה שלהם היא בעצם שיווקית.
‏אנחנו אפילו מבטיחים שיפור תוצאה ‏ב-150 נקודות לפחות.
‏אז יש אנשים שטוענים דברים כגון,
‏"נשפר את הציון שלך ב-500 נקודות".
‏זה שווה השקעה של 1,000 דולרים.
‏אבל שווה להשקיע 1,000 אם יש לך ‏1,000 דולרים פנויים להשקעה.
‏כל המבחנים המתוקננים
‏אוטומטית נותנים יתרון ‏לאנשים שכבר יש להם יתרון.
‏מרבית האנשים האמידים פונים לאנשים כמוני,
‏ול-85 אחוזים מאמריקה ‏אין גישה לרמה כזאת של מומחיות.
‏יועץ פרטי לקבלה לקולג' יעלה לך,
‏במינימום,
‏ואתה לא מקבל יועץ איכותי, ‏200, 300 דולרים לשעה.
‏במקסימום, מדובר ב-500 ‏עד יותר מ-1,500 דולרים לשעה
‏כדי לזכות בגישה לאנשים האלה, וזה הון.
‏שלום? ‏-היי, אבא.
‏כשמביטים בזה לאור השערורייה,
‏כשיש משפחות עשירות לרוב,
‏שהיה להן כל יתרון ‏לפיו הילדים היו אמורים להצליח ב-SAT,
‏לקבל את הציון בקבוצה הגבוהה ביותר,
‏הילדים זכו להכנה אדירה, ‏ואולם המשפחות עדיין…
‏רימו.
‏בסדר. הדבר הראשון שנצטרך לעשות, ‏ולדעתי הזכרתי את זה לאשתך,
‏צריך לבדוק אם לבתך יש לקות למידה.
‏נגיד אצל האדם שלי שעושה את זה, ‏או איפה שתרצה.
‏אני צריך שהאדם הזה ישיג לה ‏100 אחוזים תוספת זמן לאורך כמה ימים.
‏כשנבחנים ב-SAT או ב-ACT, ‏המבחן מוגבל בזמן. כן?
‏יש הגבלות על אופי ביצועו.
‏מי שסובל מלקויות למידה זוכה להתאמות.
‏צריך טפסים רפואיים מסוימים
‏שמעידים על צורך בהתאמות.
‏וזה אחד הכיוונים שריק סינגר ניצל.
‏אני גם צריך לומר לבת שלך שכשהיא נבחנת,
‏לא להיות כל כך… להיות טיפשה.
‏להיות חכמה פחות מכפי שהיא.
‏המטרה היא להיות איטית,
‏להיות מבריקה פחות מכפי שהיא, כל זה,
‏כדי שנראה חוסר עקביות.
‏באקדמיה, כל הזמן נותנים לחבר'ה תוספת זמן.
‏כוונתך לאקדמיית גריניץ'? ‏-כן.
‏בכל מקום בארה"ב.
‏מה שקרה זה שכל המשפחות העשירות הבינו,
‏"אם הילד שלי ייבחן ויקבל תוספת זמן,
‏הוא יצליח יותר במבחן".
‏למרבית הילדים אין בכלל בעיות, ‏אבל הם מקבלים תוספת זמן.
‏התנאים לא הוגנים.
‏לא, הם לא.
‏כלומר, זה… אני…
‏בכנות, התחושה מוזרה קצת, אבל…
‏אני יודע.
‏אבל כשהיא תקבל ציון ‏ויהיו לנו אפשרויות, תגיד,
‏"טוב, אקח את כל הילדים שלי. ‏נעשה אותו דבר".
‏וציון של… היית חושב שזה יהיה…
‏הציון יהיה מה שנרצה.
‏אז שוב, ותזכור שאני עורך דין,
‏אז אני נוטה לפעול לפי החוקים.
‏כשאני עושה את זה איתך, זה לא… ‏היא נבחנת. זה…
‏היא זו שנבחנת, נכון? ‏אין סיכוי שיהיו בעיות?
‏שום דבר כזה?
‏אז אני…
‏הסברתי לך את זה בעבר.
‏אני… אני יודע.
‏ואני מתנצל, אבל פשוט… ‏-לא. אני מבין אותך.
‏תהיה סבלני איתי. ‏-בסדר.
‏אסביר לך את התהליך.
‏אתם תטוסו ללוס אנג'לס לביקור גיוס מזויף.
‏בזמן שתהיו פה, תבקרו בכמה בתי ספר.
‏ואז מה שיקרה זה שמארק, המשגיח, יטוס לשם,
‏והוא יצוץ ביום שישי בערב, ‏בדיוק כפי שאתם תעשו.
‏בשבת ב-08:00 אתם תבואו לבית הספר.
‏הבת שלכם תיכנס ותיבחן.
‏מארק יהיה המשגיח שלכם.
‏היא תהיה היחידה שתיבחן בחדר עם מארק.
‏מה שאנחנו עושים עם ילדים עם לקויות למידה,
‏הם כותבים את התשובות שלהם ‏על דף נפרד בצד הבחינה,
‏כדי שנענה במקומם.
‏היא תחשוב שכשהיא סיימה עם המבחן,
‏היא ביצעה את המבחן. אין שום ספק.
‏היא תצא בסוף מהדלת ותגיד לך,
‏"אבא, היה קשה כל כך", ‏או "אני עייפה כל כך",
‏או כל תגובה טיפוסית של הילדה.
‏אתם תעזבו ואז מארק יסתכל בתשובות שלה.
‏אז מארק ייבחן
‏ויוודא שכל ציון שאנחנו רוצים לקבל,
‏הוא יצליח…
‏לא ייאמן, מה שהוא מסוגל לעשות.
‏היא לעולם לא תדע שזה קרה.
‏היא תביט בתוצאות שלה ותגיד, ‏"אלוהים, אבא, קיבלתי 32".
‏הוא גאון המבחנים
‏שעזר לעשרות תלמידי תיכון ‏לרמות במבחן הכניסה שלהם לקולג'.
‏מארק רידל טס למבחנים ופיקח או תיקן תשובות.
‏- אנדי לוקווד ‏יועץ קולג' פרטי -
‏יש לי לקוח שהבת שלו ‏הייתה שחקנית טניס מפורסמת
‏והיא למדה איתו לפני שנים.
‏הוא היה בוגר הרווארד שעבד בהכנה למבחנים ‏לאקדמיית IMG…
‏- קלי מקלפלין ‏כתבת בכירה, "אינסיידר" -
‏שזה בית ספר לספורטאים בברדנטון, פלורידה,
‏שם למדו ונוס וסרינה ויליאמס.
‏בחור צנוע מאוד.
‏אבל לפי הסיפור, אחרי שנולד לו ילד ראשון ‏והוא היה זקוק לכסף,
‏אז הוא נסחף אחרי ההצעה של ריק סינגר
‏להרוויח כמה אלפי דולרים פה ושם.
‏לא היה לו מידע פנימי ‏בנוגע לתשובות הנכונות.
‏- ללינג ‏התובע הכללי -
‏הוא פשוט היה חכם מספיק כדי לקבל ‏ציון כמעט מושלם לפי דרישה.
‏אם ריק סינגר הוא הבורג המרכזי ‏בשערוריית הקבלה לקולג'ים…
‏- קליימן - אנליסטית -
‏אז מארק רידל הוא המוח.
‏אחד הדברים שמשעשעים ומעצבנים אותי,
‏כשאני רואה את הדיווחים ‏על כך שהיה גאון במבחנים
‏או איך שהם בוחרים לקרוא לו באותו רגע,
‏זה שהוא מבוגר שעושה מבחן ‏שנועד לתלמידי כיתה י"א.
‏כל מי ששווה משהו בתעשיית ההכנה למבחנים
‏אמור להיות מסוגל לעשות את מה שעשה.
‏השאלה היא אם הם יהיו מוכנים לעשות את זה.
‏סינגר, מי שהודה בכך שהיה הגאון ‏שמאחורי המזימה,
‏שילם לרידל 10,000 דולרים למבחן
‏כדי שיטוס מביתו שבפלורידה ‏למרכזי מבחנים בטקסס וקליפורניה.
‏כמעט כל דבר במערכת ההשכלה הגבוהה
‏מבוסס על אמון באחרים.
‏בעבור כמה כסף תסכים ‏להתפשר על העקרונות שלך?
‏זאת השאלה האולטימטיבית.
‏מבחינתי, אפשר לייחס זאת ‏ל"לעשירים יש היכולת",
‏ובמקרה הזה, האמצעים והרצון
‏לנצל את הדברים האלה.
‏ריק, הייתה לי שאלה בשבילך,
‏הכנסתי את בתי הקטנה ‏ל-ACT שמחולק לכמה ימים.
‏טוב, יופי. השגת לה הארכת זמן ‏לאורך כמה ימים. הבנתי.
‏כן, אז את זה השגתי.
‏העניין היחיד הוא, בתי הקטנה ‏היא לא כמו הבכורה שלי.
‏היא לא טיפשה.
‏אם אומר לה, "אנחנו ניבחן אצל ריק",
‏היא תתהה למה.
‏מישל ג'נבס, ‏שמשפחתה יצרה את חטיף ה"הוט פוקטס",
‏מואשמת בכך ששילמה 100,000 דולרים ‏כדי להעלות את ציון ה-ACT של בתה,
‏ולהכניס אותה ל-USC במרמה כשחקנית כדור-עף.
‏איך עושים את זה בלי לספר לילדים מה עושים?
‏במרבית המקרים, מישל, ‏איש מהילדים אינו יודע.
‏נכון, אבל איך…
‏אני מבינה שהיא לא תדע בכלל, ‏אבל איך מסבירים לה את זה?
‏לא צריך להגיד שום דבר.
‏מבחינת ביה"ס, ‏אומרים שנוסעים ללוס אנג'לס לסופ"ש.
‏זה מה שעשינו בפעם הקודמת.
‏בתי הקטנה היא הבעיה, כי היא תגיד,
‏"למה אני נבחנת שם?"
‏ואת פשוט תגידי, "תיבחני שם
‏כי זה ממש קל. זה נוח".
‏חשבתי שהשיחות שהוקלטו היו בוטות עד כאב.
‏כואב לך על הילדים ‏שקוראים את התעתיקים האלה,
‏ואולי גם יכאב לך על ההורים שאני בטוח
‏שמתחרטים על כך שהיו כנים כל כך.
‏היא חכמה. היא תעלה על זה.
‏היא תגיד לי…
‏היא כבר חושבת שאני זוממת משהו, ואני פשוט…
‏לא רציתי לדבר על זה איתה.
‏לא, כן, הבנתי. לגמרי.
‏היא שונה לחלוטין מבתי הבכורה.
‏היא באמת צריכה לחשוב ש…
‏בתי הבכורה אמרה כזה, "לא ממש אכפת לי.
‏המבחן הוא קשקוש. אני לא רוצה להיבחן".
‏ובתי הקטנה ממש לומדת כדי לנסות ולקבל 34.
‏אז זה… זה ממש יעודד אותה.
‏בתי הבכורה, היא באה אליי ואמרה,
‏"לא תספרי לאחותי, נכון?"
‏ואמרתי, "לא".
‏זה מוזר.
‏זו פשוט דינמיקה משפחתית מוזרה, ‏אבל כל ילד הוא שונה.
‏מגניב.
‏אורח החיים של ריק סינגר ‏השתנה ונעשה מפואר יותר.
‏הוא עבר מאזור סקרמנטו לניופורט ביץ'
‏והיה לו שם בית יפה מאוד.
‏סינגר השקיע בשלל מיזמים לא מעשיים.
‏מסעדות, קבוצת כדורגל ודברים רבים אחרים.
‏אז הכסף נכנס מהר
‏והתבזבז די מהר על אורח חייו ועל השקעותיו.
‏ריק התקשר אליי במפתיע ואמר, ‏"איזו שנה לא דיברנו.
‏אני זוכר שהיית אשת שיווק מבריקה
‏בתחום המסעדנות, הנדל"ן.
‏תהיי מושלמת כדי לפתוח ולנהל
‏אחת מחברות הבת של עסק האימון שלי".
‏וחשבתי שזה נשמע נהדר.
‏ריק הזמין כמה מאיתנו לכנס גדול בלוס אנג'לס
‏עם המון אנשים רבי עוצמה.
‏למיטב הבנתי, הייתה הכנסה של מיליונים רבים
‏שעמדו לעזור לו להשיק חלק מהעסקים האלה.
‏כל אחד קיבל תפקיד,
‏ואז יצאנו להקים את החברות החדשות האלה.
‏זה היה מרגש מאוד.
‏ריק הציע להחזיר אותנו לשדה התעופה.
‏אז נכנסנו לטסלה שלו בשעת העומס.
‏ריק מזגזג בין המכוניות, נוסע 145 קמ"ש.
‏ישבנו על קצה המושב, החזקנו חזק.
‏אז סוף סוף ‏הגענו לשדה התעופה בריאים ושלמים.
‏אמרתי, "ביי. היה טוב לראות אותך שוב. ‏נתראה בקרוב".
‏חיבקתי אותו והוא נישק אותי.
‏ואמרתי, "מה זה היה?"
‏והוא אמר, "רציתי לראות.
‏אולי יש פה משהו. אולי נוכל לצאת".
‏ואמרתי, "אתה יודע מה? ‏הכרתי אותך לפני הרבה זמן.
‏הזמן שאתה משקיע בקריירה שלך, בעסקים שלך,
‏הזמן המועט שיהיה לך להחזיר טלפון,
‏על אחת כמה וכמה, לשלוח מסרון ‏בן שתי שורות… לא ילך בינינו".
‏- ריק סינגר ‏אודישן לתוכנית מציאות -
‏שמי ריק סינגר. ‏תפקידי להיות מאמן אישי של צעירים ומשפחות
‏בתהליך הקבלה לקולג'.
‏יש לנו משפחות בשמפיין, במיאמי.
‏הן שולחות את המטוס שלהן שיאסוף אותי, ‏שאבוא לפגישה בת כמה שעות,
‏מחזירות אותי למטוס, ‏שולחות אותי לפגישה הבאה שלי.
‏זה מדהים.
‏כשצפיתי בסרטון שהוא שלח ‏בשביל תוכנית מציאות,
‏הייתי קצת בהלם.
‏אנו עובדים בבתי המשפחות האלה, ‏אז אנחנו מכירים אותן באופן אינטימי.
‏אני יודע איך חדרי השינה ‏וחדרי הכביסה שלהן נראים.
‏איך הם מסתדרים ביניהם. אז אני יודע…
‏חשבתי, "באמת? באמת תחשוף ‏את עצמך ככה בשביל זה?"
‏זה פשוט היה חסר היגיון. ‏הכול היה פרטי כל כך איתו.
‏כל הזמן הם צועקים זה על זה. ‏"אלה החיים שלי!
‏אם תלמד בביה"ס הזה… זה בית הספר הלא נכון.
‏אני לא רוצה לשלם 50,000 דולרים ‏כדי ללמוד פה." לא ייאמן.
‏זה היה חסר היגיון,
‏בייחוד ברמה של המאמן שחשבתי שהוא.
‏לא היה לו הרבה זמן לאנשים בחייו.
‏הוא היה נשוי במשך שנים, ויש לו בן.
‏כשפגשתי אותו, ‏הוא היה גרוש כבר שש-שבע שנים.
‏הוא אמר, "אאמן ככה
‏רק עוד שלוש-ארבע-חמש שנים, ואז אפסיק".
‏אני לא יודעת. ‏אני באמת לא יודעת מה הסב לו אושר
‏או מה הוא בכלל רצה.
‏זה כמעט כמו להיות על גלגל של אוגר,
‏זה אמצעי להשגת מטרה, ‏כשבעצם לא רואים את הסוף.
‏אז אני… זה רק אתה ואני. ‏כלומר, זה בסדר? נוכל…
‏לגמרי.
‏חלק מהסיבה שאני מרחיק את אשתי מהעניין,
‏זה שהיא לחוצה מכל זה מאוד ואני פשוט…
‏אה, אני רוצה… אשאל אותך ישירות.
‏היו לך פעם בעיות עם זה? אף אחד לא הסתבך?
‏לא היו לי בעיות עם אף אחד.
‏אתה מסוגל לראות את זה קורה?
‏אני לא… בחיים לא ראיתי שזה קרה.
‏מה שאני שואל זה, האם יוכלו לקשר את בתי
‏או את המשפחה לעניין הזה?
‏כלומר, אם זה ייחשף… אני…
‏אני לא… ‏אני אפילו לא רוצה לדעת מה אתם עושים.
‏אני פשוט… אה, ריק, אז אתה… אתה מבין…
‏לא, מבין לגמרי.
‏אתה משוכנע לחלוטין שאין פה שום בעיה?
‏אנחנו עושים את זה כבר הרבה זמן.
‏אנסח את זה אחרת.
‏אם מישהו יעלה על זה, מה יקרה?
‏יעלו על זה רק אם תספרו למישהו.
‏אני לא אספר לאף אחד. ‏-נו?
‏פשוט…
‏אם לדבר בכנות, ‏העניין המוסרי לא מדאיג אותי כאן.
‏מדאיג אותי ה…
‏אם היא תיתפס בזה, אתה יודע, זה הסוף שלה.
‏אז אני פשוט, אה…
‏זה מעולם לא קרה, ומדובר ב-20 ומשהו שנים.
‏הדבר היחיד שיכול לקרות זה שהיא…
‏שמישהו ידבר. ‏-כן, אם היא תספר למישהו.
‏כן. אני… היא… היא לא תדבר.
‏סינגר לא עשה טעות גורלית ‏שהובילה לזה שהוא נחשף.
‏מה שקרה זה שמישהו נעצר
‏באשמה נפרדת בנוגע לניירות ערך,
‏והאדם הזה החליף מידע.
‏מנהל הפיננסים אמר,
‏"אולי יעניין אתכם לדעת ‏שמאמן בייל ביקש ממני שוחד".
‏אדון בשם רודי מרדית'
‏שעבד עם הורים כדי להכניס את ילדיהם לייל
‏באצטלה של שחקני כדורגל.
‏השאלה הראשונה שהם שאלו את מר מרדית'
‏אחרי שהם חקרו אותו ‏והגישו נגדו כתב אישום הייתה,
‏"יש משהו שאתה רוצה לספר לי?" "כן, יש.
‏יש אדון בשם ריק סינגר שאבקש להציג בפניכם,
‏ואני שמח לשתף נגדו פעולה ‏כי אני לא רוצה להישלח לכלא."
‏ופשוט ככה, רודי מרדית' הוא משת"פ.
‏הוא משתף פעולה נגד סינגר.
‏- בוסטון -
‏- נחת? -
‏- אהיה כל היום במלון לונג וורף -
‏- מצאתי מישהו בהרווארד שאוכל להכיר לך -
‏תודה.
‏היי, ריק.
‏בוא, תיכנס.
‏זה יקרה כאילו…
‏שהיא תחשוב שהיא ממש חכמה ‏ושהיא שיחקה אותה במבחן,
‏ועכשיו יש לכם ציון.
‏זה שיא השיאים.
‏וזה עובד? ‏-תמיד.
‏- הצהרת סוכנת -
‏סינגר הסכים לשתף פעולה עם החקירה ולהיחקר.
‏עם זאת, הוא לא היה כן ‏בנוגע לחלקים במזימה שלו,
‏והתרשמתי שלא לקח
‏אחריות מלאה על התנהגותו.
‏סינגר אמר לנו שהתשלומים שהוא ולקוחותיו
‏העבירו לתוכניות ספורטאים ‏באוניברסיטאות היו תרומות.
‏הודענו לו שתשלום בתמורה
‏לגיוס ספורטאי מזויף לקבוצת ספורט ‏איננו דבר חוקי.
‏למחרת, לאחר שנועץ בעורך דינו,
‏סינגר הסכים להקליט שיחות טלפון
‏עם אנשים אחרים שמעורבים במזימתו.
‏בשיחות האלה, הורינו לסינגר להשתתף בתחבולה.
‏אז הסיבה שאני מתקשר היא… ‏אז עורכים לקרן שלי ביקורת עכשיו.
‏אוי. זה דפוק. ‏-כן, נכון?
‏הם חוזרים כמו תמיד. ‏-כן.
‏אליזבת ומנואל אנריקז מאתרתון.
‏הם מואשמים בכך ששילמו ‏שוחד בגובה 400,000 דולרים.
‏אז הם בודקים את התשלומים שלי,
‏והם שאלו על סכומי הכסף הגדולים שהגיעו מכם.
‏בסדר.
‏בעיקרון… ‏-על כל המעשים הטובים שאתה עושה.
‏בהחלט. אז מובן שלא אמרתי כלום, את יודעת?
‏לא אספר למס הכנסה, את יודעת, ‏שמארק נבחן בשביל איזבל או שגורדי…
‏נכון. כן.
‏- ג' ארנסט ‏מאמן בג'ורג'טאון -
‏שילמנו לגורדי ‏כדי להתקבל לג'ורג'טאון, נכון?
‏נכון.
‏אז אני פשוט רוצה לוודא שאתם ואני מתואמים.
‏בסדר. ‏-למקרה שהם יתקשרו.
‏אז מה הגרסה שלך?
‏אז הגרסה שלי היא שבעיקרון, ‏נתתם כסף לקרן שלנו
‏כדי לעזור לילדים מעוטי יכולת.
‏אתה… אה… כמובן. ‏-ו…
‏הילדים ההם חייבים ללמוד. ‏-בהחלט.
‏בסדר.
‏רמת המעורבות של סינגר לא מפתיעה אותי.
‏כפי שהוא ניצל הזדמנות להתעשר
‏כדי לסייע בהכנסת ילדיהם לבי"ס,
‏הוא ניצל הזדמנות אחרת ‏כדי לזכות בנקודות על שיתוף פעולה.
‏אז הוא היה נלהב לשתף פעולה לא פחות
‏מאשר כשהוא שכנע הורים ‏לשלם לו למען קבלה לבי"ס.
‏אז אין מסמכים שמתעדים את הכסף? ‏-לא, אין מסמכים שמתעדים את הכסף.
‏בסדר.
‏אז למה איזבל נבחנה ביוסטון?
‏צריך להיכנס לסיפור הזה.
‏אז תנו לי להיכנס לזה.
‏בעיקרון, איש לא באמת יודע,
‏כי אצלי בספרים לא מופיע ששילמו למארק
‏על כך שנבחן במקום איזבל. בסדר?
‏אז לא רואים כלום בקרן שלנו, שום דבר.
‏רק שתדעו.
‏בסדר.
‏השאלה היא, אם מישהו יתקשר אליי, ‏התגובה היא,
‏"אין לי תגובה לגבי בתי ויוסטון".
‏תזכור, היא הלכה לשם כי הזדקקה…
‏אני מבין. ‏-לסידור מיוחד.
‏סידור מיוחד.
‏ולא אומר כלום.
‏חייבים להיזהר מאוד עם שיחות נכנסות.
‏"אין לי מושג מי אתה,
‏אז לא אגיב לשיחה נכנסת מאף אחד."
‏- אונ' סטנפורד ‏6 בנובמבר 2018 -
‏ריק סינגר אמר, "אני רוצה להמשיך בקשר שלנו.
‏אני רוצה להתקשר אליך בעוד כשבוע ‏ולדבר על תרומה נוספת
‏כפי שעשיתי עם ה-110,000, ‏ואני רוצה להמשיך לעשות את זה".
‏אמרתי, "נהדר". הוא קיים את הבטחתו.
‏הוא התקשר אליי כעבור שבוע-שבועיים.
‏הייתי עם רגל אחת בחוץ,
‏אבל הוא לא הפסיק לדבר.
‏אמרתי לו, "כן, כן, כן".
‏הוא אמר שהוא רוצה לתרום 160,000 עכשיו, ‏ויתרום את השאר בהמשך.
‏להמשיך עם דמי קדימה לטובת הקשר שלנו.
‏הדבר היחיד שקלטתי היה "דמי קדימה".
‏אז "דמי קדימה" לטובת הקשר
‏משמע שיביא לי עוד מועמדים שאשקול.
‏נראה איך זה ימשיך משם.
‏ואז לא שמעתי כלום מריק ועדיין לא שמעתי.
‏זאת הייתה השיחה האחרונה שניהלנו.
‏ה-FBI ארגנו את השיחה.
‏מתברר שזאת הייתה השיחה הכי טרגית
‏והכי הרסנית של חיי.
‏אני רק רוצה לוודא שאישרנו,
‏שבהמשך, באופן פוטנציאלי לפחות, ‏יהיה לי מקום אצלך.
‏סביר להניח שזו תהיה ספורטאית ‏כמו הסטודנטית השנייה שלא באמת שייטת.
‏בסדר.
‏אארגן לה פרופיל,
‏אכניס את כל התחרויות העיקריות ‏שאמצא באינטרנט,
‏ואשלח אליך מישהי.
‏ואז נשלם לך שוב. ‏-נהדר.
‏כמישהו שמגן על מישהו, ‏איך הרגשת כששמעת את ההקלטה?
‏מנקודת המבט שלי, זה לא היה טוב.
‏ובטח היה קשה במשפט. קלטות הן…
‏כתובע ביצעתי המון האזנות סתר.
‏והשמעתי המון האזנות סתר או הקלטות.
‏ומושבעים אוהבים לשמוע ציתותי שיחות.
‏אלה ראיות טובות מאוד. הסברתי לו את זה.
‏שמעתי את השיחה. חשבתי שהיא טובה,
‏ויהיה קשה להסביר אותה.
‏אז רציתי להודיע לכם שהקרן שלנו… ‏עוברת ביקורת.
‏כן.
‏שזה דבר רגיל מאוד, נכון? ‏-כן.
‏אז עורכים ביקורת לקרן שלי. ‏-בסדר.
‏שזה די טיפוסי, כידוע לך. ‏-כן.
‏עורכים ביקורת לקרן שלי. ‏-כן.
‏כמו כל שאר האנשים בעולם, אה? ‏-בטח.
‏אז הם בחנו…
‏זה לא היה מבצע עוקץ רגיל.
‏במקרים גדולים יותר של פשעי צווארון לבן,
‏"אנרון" לדוגמה, ‏מגישים כתבי אישום נגד המנהלים.
‏אולי המנכ"ל, מנהל הכספים ומנהל התפעול, ‏ואין יותר כתבי אישום.
‏בדרך כלל בכתבי אישום נגד ארגוני סחיטה ‏ושחיתות כמו זה, מדובר בפשע מאורגן.
‏אם פועלים נגד ארגון שסוחר בסמים,
‏מתחילים בסוחרים זוטרים, ‏גורמים לאחד להלשין,
‏מחברים מכשיר האזנה, ‏עולים לסוחר בדרג בינוני,
‏ומגיעים לראש.
‏כאן, ריק סינגר מכר מוצר, ‏ובכל זאת, תפסת אותו ראשון.
‏משם עבדת כלפי מטה ‏כדי להגיע אל רוכשי המוצר.
‏בדיוק התחילו לערוך ביקורת לקרן שלי. ‏-כן.
‏שזה טיפוסי, כן? ‏-בסדר.
‏שזה די טבעי. ‏-כן.
‏אגיד למס הכנסה
‏שהתרומה שלכם לקרן שלנו הלכה בעיקרון ל…
‏חכה, ריק. תן לי לשאול אותך שאלה.
‏אנחנו לא אמורים לדבר על זה ‏על קפה במקום בטלפון?
‏מה שבא לך לעשות, אין לי בעיה.
‏אומר למס הכנסה רק שהתרומה שלך לקרן שלנו
‏הועברה לסיוע לילדים מעוטי יכולת. זה הכול.
‏כן.
‏אחרי שהקשבתי לקלטות של סינגר,
‏הוא מהמוכשרים ביותר
‏בלגרום למישהו להודות בכך שפשע.
‏הוא היה די טוב בטלפון,
‏אבל זה יעבוד רק עם עברייני צווארון לבן.
‏היסטורית, לנאשמי צווארון לבן ‏כמעט ואין פילטר בטלפון.
‏אנחנו מכירים אנשים בגולדמן זקס ש… ‏אתה יודע, המליצו עליך בחום.
‏בעלי ואני צוחקים בכל יום ‏על כמה שהעבודה שלך הייתה נהדרת.
‏אנחנו אומרים, "זה היה שווה כל גרוש".
‏אילו דיבר עם אנשי פשע מאורגן,
‏היו עולים עליו כמשת"פ 30 שניות לתוך השיחה.
‏אז אני רוצה לוודא שאתם ואני מתואמים.
‏כי אני אגיד להם
‏שתרמתם 50,000 לקרן שלי ‏כדי לעזור לילדים מעוטי יכולת.
‏לא שמארק נבחן במקום בתכם
‏או שהיא נבחנה במרכז המבחנים במערב הוליווד.
‏אחי, אתה חושב שאני דביל?
‏לא, אני… לא אומר שאתה דביל. העניין הוא ש…
‏הבנתי, ריק.
‏פשוט אומר שקיבלתי השראה
‏מכך שאתה עוזר לילדים מעוטי יכולת ‏להתקבל לקולג'. הבנתי לגמרי.
‏היי, ריק… אני… אתה יודע, אני לא…
‏אתה יודע, אתה עושה את מה שאתה עושה.
‏לא נוח לי לדבר איתך על הדברים האלה
‏מבחינת ה…
‏מבחינת ה… במובן של… מה שאתה עושה.
‏סטיבן סמפרוויוו, איש עסקים מלוס אנג'לס,
‏שילם 400,000 דולרים כדי להכניס את בנו ‏לג'ורג'טאון כשחקן טניס מזויף.
‏אני רק יודע שהשתמשנו בך לענייני הצדקה
‏ונעזרנו בך לייעוץ,
‏והעניינים שלך הם העניינים שלך. אז…
‏לא, הבנתי, ואני מבין.
‏אבל בו זמנית, כולנו היינו חלק…
‏לא, אני לא מסכים עם זה בכלל.
‏אתה לא מסכים שהכנסנו אותו דרך טניס?
‏אני לא. אני…
‏אתה עשית מה שעשית, ריק, ‏וזה היה הקטע שלך, טוב?
‏טוב. ‏-עשית מה שעשית.
‏לא אקח אחריות על המעשים שלך. ‏אני חושב שאתה צריך לקחת אחריות…
‏בהחלט. אני בהחלט לוקח אחריות
‏שהכנסתי אותו דרך טניס, ‏ושאתם הייתם מודעים לזה.
‏אני מודע לזה לגמרי ולוקח אחריות מלאה
‏שהשתמשתי בקשר שלי ‏והפכתי את הבן שלכם לשחקן טניס.
‏וכולנו הסכמנו שזה מה שנעשה.
‏אתה יודע, אין לי פרטים,
‏אבל לדעתי אתה צריך ‏לקחת אחריות על מה שעשית.
‏אז אני לא רוצה לדבר על זה יותר ‏כי… אתה יודע…
‏אני חושב שהיו שני דברים שונים.
‏ונעזרנו בך, ותרמנו.
‏תרמנו לצדקה, וזה היה טוב.
‏התרגשנו מכך שנוכל לעזור.
‏כל מה שקשור לטובות שאתה עושה לאנשים בנפרד,
‏זה, אתה יודע, אני…
‏אנחנו מעריכים כל עזרה שנתת לנו.
‏אבל, אתה יודע, נעזרנו בך מבחינת…
‏מבחינת ענייני הקולג'.
‏שילמנו לך היטב על העבודה שעשית שם, בנפרד.
‏אז… ואנחנו מעריכים את זה.
‏אז אני חושב ש…
‏אתה יודע, אם אתה מנסה ‏לשנות משהו מבחינת מה שעשית ואיך,
‏אז אני לא רוצה… אני לא רוצה להיות חלק מזה.
‏אתה יודע, אני פרנואיד כל כך ‏לגבי הדבר המזוין שדיברת עליו,
‏שאני לא אוהב לדבר על זה בטלפון.
‏כלומר, אני חושב… אתה יודע, הם…
‏אני בספק שהם יטרחו לצותת לי לטלפון,
‏אבל הם יצותתו לטלפונים של מישהו כמוך?
‏טייקון הנדל"ן ברוס אייזקסון ואשתו דווינה
‏שילמו 600,000 דולרים ‏כדי להכניס את שתי בנותיהם ל-UCLA ו-USC
‏דרך מזימת הרמאות במבחנים ‏ומזימת גיוס הספורטאים.
‏בתרחיש הכי גרוע, ‏הם יתקשרו אלינו ויגידו לך,
‏נראה לי, "תוכיח שנתת את הכסף…"
‏הם יבקשו… ‏-אבל נתת.
‏כן. אבל… אני פשוט חושב ש…
‏אלוהים. כי אתה חושב…
‏אם הם ייכנסו לקרביים של הסיפור, ‏הוא יופיע בעמוד הראשון?
‏האדם שיופיע בעמוד הראשון…
‏כן, אבל אני… אבל… אבל אם…
‏אם הם ייכנסו לקרביים, שזה ישמח אותם מאוד…
‏תראו כמה קשה לצעירים האלה להתקבל לקולג'.
‏תראו מה קורה מאחורי הקלעים.
‏ואז… אתה יודע, המבוכה לכולם בקהילות.
‏אלוהים. זה יהיה פשוט…
‏אלוהים, פשוט…
‏אוי…
‏- פברואר 2019 -
‏כעבור חודשיים, ‏אחרי שמסתיימת תקופת חג המולד,
‏דופקים לנו על הדלת ב-07:00, 07:30 בבוקר,
‏ואלה שתי נשים.
‏הן מראות תגים ואומרות,
‏"אני ממס הכנסה" ו"אני מה-FBI".
‏אמרתי, "במה מדובר? איך אפשר לעזור לכן?"
‏"יש לנו כמה שאלות ‏בנוגע לקבלה לקולג' וכדומה."
‏אמרתי, "אשמח לעזור".
‏סוכנת ה-FBI ‏התחילה לשאול שאלות על ריק סינגר.
‏תיארתי את הקשר שלנו, שהוא הביא לי מגויסים,
‏שהוא תרם, והן אמרו,
‏"לא, זה לא מה שזה היה. אתה קיבלת שוחד".
‏הן סיימו כשאמרו,
‏"סטנפורד יודעים על זה. ‏הם כועסים עליך מאוד".
‏הן נתנו לי את כרטיסי הביקור שלהן ‏ונפרדו ממני.
‏עליתי למעלה, ישבתי על המיטה שלי ובכיתי.
‏לא ידעתי מה קרה.
‏ג'ון ונדמור פנה אליי. הוא הזדקק לעורך דין.
‏הייתה כזאת תחושת בהילות.
‏"תיפגש איתו לפני השבוע הבא.
‏חייבים לדעת בתוך 48 שעות ‏אם יסכים לעסקת טיעון או לא."
‏הוא תפס את טיסת הלילה.
‏- בוסטון -
‏ועד אז לא נפגשנו, ‏אבל הוא פשוט נראה… הוא היה עייף,
‏וברור שנסער מאוד ממה שעמד לקרות.
‏והוא אמר, "זה לא טוב. ‏מאשימים אותך בהונאת דואר,
‏הונאת מס והונאה בנקאית.
‏כל סעיף נושא ענישה של 20 שנות מאסר".
‏הטענה היא שהצטרף למזימה של ריק סינגר,
‏שמטרתה הייתה לעזור לתלמידים האלה, ‏שלא היו שייטים,
‏להיות מגויסים ‏ושיקבלו גישה או יתקבלו לסטנפורד.
‏בתמורה, ריק היה מעביר לו כסף ‏או שולח המחאה.
‏או נותן לו המחאה. ‏מדובר בהונאה בנקאית ובהונאת דואר.
‏הם כבר שכנעו את סטנפורד להעיד נגדי.
‏ריק סינגר עמד להעיד נגדי.
‏לא היו לי ראיות שיתמכו בי.
‏אשתי, אבי ואני
‏החלטנו שהגיוני להודות באשמה,
‏להיות עבריין עד סוף ימיי.
‏כשאתה מודה באשמה פדרלית, ‏אתה חייב להיפגש עם מחלקת המבחן.
‏תשאלו אותו.
‏בזמנו כשהייתי בתשאול, הסיפור התפרסם.
‏באנו היום כדי להכריז על האישומים ‏בתרמית הקבלה לקולג' הגדולה ביותר
‏שמשרד המשפטים הגיש תביעה בגינה.
‏האשמנו 50 אנשים ברחבי ארה"ב.
‏הייתי בלאס וגאס, סיקרתי איזה טורניר כדורסל
‏כשהתקשר אליי מוקדם בבוקר עורך שאמר,
‏"מה אתה עושה? מה שזה לא יהיה, ‏רד מזה ובוא ללוס אנג'לס".
‏חדשות חמות על שערוריית ‏הרמאות בקולג' בשעות היום המאוחרות.
‏עשרות שחקנים, מאמנים ‏ומנכ"לים נמנים עם הנאשמים.
‏- חמישים אנשים -
‏הטלפון שלי לא הפסיק לצלצל.
‏- מצלמות מול ביה"מ -
‏עורך הדין שלי כל הזמן הביט בטלפון שלו,
‏והתחושה הייתה, "זה ענק".
‏שלושים ושלושה הורים הואשמו, ‏כולל לורי לאפלין…
‏הרשויות עצרו את פליסיטי האפמן ‏בביתה שבהוליווד הילס.
‏הם שלפו אקדחים והכול.
‏פשיטות על בתי העשירים.
‏FBI!
‏כל אחד מההורים האלה צריך לשבת בכלא.
‏איך הפוטושופ שכנע את בתי הספר האלה…
‏תשתמשו בראש שלכם, אנשים. זה לא…
‏אוליביה ג'יאנולי הייתה מפורסמת ‏בזכות נוכחותה במדיה החברתית.
‏כעת היא נהפכה למטרה מספר אחת לזעם הציבור.
‏הוריה המפורסמים מואשמים בכך ששילמו
‏חצי מיליון דולרים בשוחד ‏כדי להכניס את בנותיהם ל-USC.
‏התחלתי לצפות באוליביה לפני שלוש שנים.
‏צפיתי בכל אחד ואחד מהסרטונים שלה.
‏היא הולכת ומרמה כדי להתקבל לבית ספר?
‏וגוזלת מקום, אולי, מאחד המעריצים שלה?
‏היא איבדה המון נותני חסות.
‏ביטלו פלטת איפור שהיא יצרה עם ספורה.
‏היי, אוליביה. מה שלומך?
‏מה מצבך אחרי שערוריית הקולג'? ‏האם דיברת עם אימא שלך?
‏במובן משונה, היא כמעט נהפכה ‏לידוענית גדולה עוד יותר בזכות זה.
‏אוליביה. טוב לראות אותך מסתובבת. ‏מלאת ביטחון?
‏אנשים תקפו אותה באינסטגרם ‏והציפו אותה בתגובות.
‏- ילדה מפונקת -
‏- לכי לכלא -
‏היא יכולה להביט בתגובות של אנשים…
‏- מלכת החתירה -
‏ולומר, "הם סתם טרולים". לא.
‏אני לא טרול, אחותי. אני כועסת. אכזבת אותי.
‏והדבר היחיד שנותר לומר על זה…
‏- בטל הרשמה -
‏- המאמן של סטנפורד לא ירצה עונש מאסר -
‏ג'ון ונדמור הסכים לקבל ‏יותר מ-600 אלף דולרים מריק סינגר,
‏הגאון, לכאורה, ‏מאחורי שערוריית הקבלה לקולג'ים.
‏שכן סימס לי ואמר, ‏"את קוראת את המאמרים האלה?
‏את רואה מי זה?" ‏וחשבתי לי, "אלוהים, זה ריק סינגר".
‏התחלתי לקפוץ. אמרתי, "אני לא מאמינה.
‏אני לא מאמינה שתפסו את הבחור. ‏אני לא מאמינה".
‏כמות ההודעות שקיבלתי בטלפון שלי, ‏התראות החדשות,
‏זו באמת הייתה, כך חשבתי,
‏תגובה יוצאת דופן לתיק פלילי.
‏יצאתי משם, מה שלא היה רעיון טוב.
‏מצלמות נתקעו לי בפרצוף, שאלו שאלות.
‏למה החלטת להודות באשמה?
‏זה היה מציף.
‏התנפלות של המון.
‏אסור להכניס טלפון נייד לבית המשפט.
‏בדקתי בטלפון שלי, ‏היה לי דוא"ל מסטנפורד לפיו פוטרתי.
‏כבר לא הייתה לי משכורת.
‏ביטוח הבריאות שלנו, ‏וחשוב מכול, הגן של הילדים שלי,
‏הגג שמעל לראשינו, ‏הם היו בקמפוס של סטנפורד.
‏אותו בית הספר שהיה הקורבן שלי.
‏מסר לספורטאים שלך לשעבר? הם העריצו אותך.
‏גם טעיתי בכך שהשארתי ‏את המדיה החברתית שלי, וקיבלתי רק שנאה.
‏קיבלתי שני איומי רצח בטלפון.
‏אנשים אנונימיים ששלחו הודעות,
‏שהיו נסערים ממה שלדעתם עשה.
‏הייתי ה"חרא השמן הכי נוראי" ‏שהם ראו מימיהם.
‏איך הצלחתי להיכנס לסירה מזורגגת?
‏איך יכולתי לעולל את זה לסטנפורד?
‏שאני פשוט צריך למות ולהסתלק.
‏בשבוע שזה התפרסם, קיבלנו טלפון מבחור סיני
‏שרצה לשלם עשרה מיליון דולרים ‏כדי להתקבל להרווארד.
‏אמרתי, "קראת חדשות?" ‏זה השבוע הכי נוראי לשיחת טלפון כזאת.
‏כשהסיפור התפרסם, התכוננתי להיכנס לפגישה,
‏וקיבלתי טלפון מחבר והוא אמר,
‏"היי, מי הבחור שעבדת איתו ‏בחברה שמכניסה חבר'ה לקולג'?"
‏אמרתי, "ריק סינגר. למה?"
‏הוא אמר, "את צוחקת". ‏אמרתי, "לא. למה?" הוא אמר,
‏"תדליקי חדשות. בקרי בפייסבוק. ‏בקרי באינסטגרם. הכול.
‏פשוט תיכנסי לטלפון ותסתכלי".
‏ולא האמנתי.
‏יש סרטון שבו ריק הולך ברוגע
‏לצד המון עיתונאים ולא מביט באיש,
‏והלב שלי צנח. הוא פשוט צנח.
‏סוף סוף הגיע הזמן שאיכנס.
‏זה הזמן לגזר הדין שלי.
‏ריק עדיין היה שם.
‏דרכינו הצטלבו מייד, בלית ברירה.
‏ריק, כמובן, לא מסתכל לי בעיניים, כלום.
‏לעולם לא אשכח את הרגע ‏שבו חלפנו זה על פני זה.
‏הלב שלי הלם בחוזקה.
‏ישבתי בין שני עורכי הדין שלי ‏ואז השופטת באה
‏ובסוף הודיתי באשמת "קשירת קשר לבצע סחיטה".
‏השופטת זובל הבינה שזה היה בחור ‏שהיה לו אכפת מאוד מהסטודנטים שלו,
‏ושלא הייתה סיבה לשלוח אותו לכלא.
‏סביר להניח שמר ונדמור הוא הכי פחות אשם
‏מבין כל הנאשמים בקבוצת התיקים הזו.
‏ברור שההורים הם במצב אחר.
‏למאמנים האחרים יצא מזה רווח אישי.
‏הוא לא עשה את זה.
‏היא גזרה עליי שישה חודשי מאסר בית, ‏תקופת מבחן של שנתיים.
‏וקיבלתי קנס בגובה 10,000 דולרים.
‏נראה לי, מבחינת ג'ון, ‏שזו באמת הייתה ההחלטה הנכונה.
‏והוא לא נאלץ לרצות מאסר.
‏הוא בבית עם ילדיו. הוא משפר את עצמו.
‏הוא חזר ללימודים. יש לו עבודה.
‏הוא נראה, כשדיברתי איתו, במקום טוב בהרבה.
‏אני מאמין, במכתב הקורבנות של סטנפורד,
‏שהם אמרו שעדיין יש להם ‏תרומות בגובה 700,000 דולרים.
‏לא אני ולא המתמחים שלי במשרד
‏מצאנו מקרה שבו קורבן של קנוניית סחטנות,
‏בסיום הקנוניה היה עשיר ב-770 אלף דולרים
‏מכפי שהיה בתחילת הקנוניה.
‏ריק סינגר חזר לסקרמנטו.
‏הוא נוסע ברחבי העיר. ‏הוא עדיין לובש בגדי ספורט.
‏הוא לא ראוותני יותר מבעבר.
‏הוא שוחה פעמיים ביום במועדון טניס מקומי.
‏והוא יוצא מהבריכה בבגד ים צמוד,
‏ועושה יוגה, שכיבות סמיכה ומדבר בטלפון.
‏לפעמים יש לו כמה מכשירי טלפון.
‏למיטב הבנתי הוא אומר לאנשים ‏שהוא לא יישלח לכלא
‏כי הוא מכיר את השופטת וכדומה.
‏שוב, מהיכרותי עם ריק סינגר, ‏אין לדעת למה להאמין.
‏אין לדעת אם הוא מאמין לזה ‏או אם זה שקר מוחלט.
‏הוא הודה בביצוע ארבע עבירות.
‏אני פשוט חייבת להאמין שהוא יישלח לכלא.
‏האם המערכת מקולקלת? יש לך מה לומר?
‏יש סרטון שבו רואים בחור עם מיקרופון
‏שמנסה לשכנע את ריק סינגר ‏לענות לשאלות והוא פשוט מתעלם.
‏יכול לצאת מזה משהו טוב, ריק?
‏נראה שהאנשים שמנסים לראיין אותו ‏לא מדאיגים אותו.
‏זה גורם לך לתהות בנוגע לרמת החרטה שלו.
‏הוא די חידה בכל הנוגע ליחס שלו לכל העניין.
‏נראה שנוח לך. אתה לוקח את הזמן.
‏באמת עבדת עם יותר מ-700 משפחות?
‏ריק, המערכת מקולקלת?
‏על השחקנית לורי לאפלין מ"צער גידול בנות" ‏נגזרו חודשיים מאסר.
‏על בעלה, מוסימו ג'יאנולי, ‏נגזרו חמישה חודשים.
‏על השחקנית פליסיטי האפמן ‏נגזרו 14 ימי מאסר.
‏לא יצא שום טוב ‏מגזרי הדין או השערורייה הזאת.
‏הקנסות שהם קיבלו חסרי משמעות.
‏מבחינת הפגיעה בארנק שלהם,
‏איזה הבדל זה היה עושה ‏אילו קיבלו קנסות מכובדים
‏ואת הכסף היו משקיעים בילדים מעוטי יכולת.
‏זה היה מדהים.
‏אז היה אפשר לומר שלפחות יצא מזה משהו טוב.
‏אני מנסה שלא להאשים את המשפחות או ההורים.
‏אני נוטה להתמקד בביקורת על הקולג'ים
‏והאוניברסיטאות שיצרו את המערכת הזאת.
‏לולא הפרצות האלה
‏וההעדפות כלפי משפחות עשירות,
‏לא נראה לי שהיו פיתויים מסוג זה.
‏השערורייה הזאת היא לאו דווקא סיבה ‏בשביל הקולג'ים לשנות את דרכיהם,
‏כי היא גורמת לקולג'ים להיראות ‏אקסקלוסיביים ונחשקים מתמיד.
‏אם כל העשירים האלה מוכנים ללכת רחוק כל כך
‏ולהסתכן בעונש מאסר רק כדי להכניס ‏את ילדיהם לקולג'ים האלה,
‏אז הערך שלהם כנראה גבוה ביותר.
‏מה אנחנו עושים לצעירים האלה ‏בכך שאנחנו מטיחים בהם,
‏"25 הטובים ביותר, ‏עשרת הטובים ביותר, החמישה"?
‏כי בסופו של דבר, המקום שבו אתה לומד
‏משפיע מעט מאוד, אם בכלל, על עתידך.
‏בארה"ב יש יותר מ-3,000 קולג'ים. ‏יש אינסוף אפשרויות בחירה.
‏תשכחו מ-USC. תלמדו במקום אחר.
‏תוכלו לרכוש השכלה נהדרת ‏כמעט בכל מקום אם רק תרצו.
‏זו לא הייתה דעתם של ההורים במקרה הזה.
‏משום שלבית הספר הגדול יותר היו היוקרה,
‏הברק, הפאר, יכולת ההשווצה.
‏למה ההורים האלה בחרו לרמות בזה
‏כשלילדיהם כבר היה כל כך הרבה?
‏אחת הסיבות היא כנראה, ‏כשאתה מגיע לרמה מסוימת של עושר,
‏יש רדיפה בלתי פוסקת אחר סממני הכוח.
‏אתה רוצה מכונית מפוארת, ‏בית, גם אם אתה לא זקוק להם,
‏ופשוט נראה לי שהאווירה
‏שנוצרת בחברות עשירות מאוד היא חלק מהבעיה.
‏באמריקה, אנחנו אוהבים ושונאים את העשירים.
‏הם מגעילים ומרתקים אותנו.
‏הסיפור הזה היה הזדמנות מושלמת ‏לראות איך העשירים חיים
‏ושהמציאות של המערכת תיחשף,
‏אז יש משהו מרענן ביותר
‏בכך שיש טיפת צדק בתוך ים של אי צדק.
‏- גורדון קפלן - הודה באשמה ‏נשפט לחודש מאסר -
‏- מר וגב' אנריקז הודו -
‏- נשפטו ל-6 ו-7 חודשי מאסר -
‏- הונאוס הודה ונשפט ל-5 חודשי מאסר -
‏- סמפרוויוו - הודה ונשפט ל-4 חודשי מאסר -
‏- ברוס אייזקסון הודה באשמה -
‏- מישל ג'נבס הודתה באשמה ‏ונשפטה לחמישה חודשי מאסר -
‏- ג'ון ב. וילסון כפר באשמה -
‏- ביל מקגלשן כפר באשמה -
‏- דווין סלואן ‏הודה ונשפט לארבעה חודשי מאסר -
‏- ג'יין בקינגהם הודתה באשמה ‏ונשפטה לשלושה שבועות מאסר -
‏- דונה היינל כפרה באשמה -
‏- יובאן ואוויק כפר באשמה -
‏- גורדי ארנסט כפר באשמה -
‏- מארק רידל הודה באשמה -
‏- רודי מרדית' הודה באשמה -
‏- מעצר הבית של ג'ון ונדמור ‏הסתיים בדצמבר 2019. -
‏- הוא עובד כמאמן שיט עצמאי. -
‏- לטענת סטנפורד, הם חילקו ‏את כל 770 אלף הדולרים שקיבלו מסינגר -
‏- בעקבות המלצות ‏של קבוצה פילנתרופית חיצונית. -
‏- האוניברסיטה מכחישה ‏שמנהל מחלקת הספורט ידע על ריק סינגר, -
‏- או על כל מתנה לא ראויה ‏שהועברה מהקרן שלו. -
‏- האוניברסיטה גם מכחישה ‏שכסף יכול להשפיע על קבלה. -
‏ריק יחיה עם זה במשך די הרבה זמן.
‏לולא שיתף פעולה, היו מאשימים אותו,
‏אולי כבר מרשיעים אותו.
‏וכרגע הוא בחוץ, עדיין חופשי.
‏והוא לא יסיים לשתף פעולה עד שייגזר העונש
‏על האדם האחרון שמואשם בקנוניה,
‏וסביר להניח שזה יהיה בעוד זמן רב.
‏- ריק סינגר הודה באשמה ‏והוא ממתין לגזר דינו. -
‏- "הדלת הצדדית" של ריק ‏לקולג'ים סגורה כעת. -
‏- "הדלת האחורית" עדיין פתוחה ‏בהרבה קולג'ים, לרווחת מי שמוכן לשלם. -
‏תרגום כתוביות: רותי זהרן