Downloaded from YTS.MX
1.30.
Official YIFY movies site: YTS.MX
1.31, Mo.
FRIIDROTTS-VM I DOHA, QATAR SEPTEMBER 2019
Det galnaste med hela historien är vad som hände i Doha.
Världens mäktigaste tränare, Alberto Salazar-
-stöttades av världens mäktigaste sportföretag: Nike.
Han var på höjden av sin karriär. Hans idrottare presterade bra.
Vi har ett nytt amerikanskt rekord! Konstanze Klosterhalfen blir trea.
Vi bevittnar nåt speciellt och har ett nytt mästerskapsrekord.
Vi har sett historia skrivas i Doha.
Plötsligt tvingas han lämna VM. Man drar in hans ackreditering.
Vi har färska nyheter om ett av friidrottsvärldens största namn.
Friidrottstränaren Alberto Salazar har blivit hemskickad från VM.
Enligt USA:s antidopningsbyrå-
-har Salazar organiserat och främjat dopning.
Men inga av hans idrottare befanns skyldiga till regelbrott.
Det var suspekt. Vi var i Doha, och jag tänkte: "Va? Nu?!"
Det väckte uppmärksamhet hos alla med intresse för löpning och dopning.
Man måste komma ihåg att storföretaget Nike är inblandat.
Det är förbluffande att Nike ger Alberto så mycket stöd
-Såg du aldrig nåt? -Nej.
Hur kan han ha fuskat men inte hans idrottare?
Den som pressar sig extremt hårt är ingen fuskare.
Fusk används när man inte ger allt. Han tar inga genvägar.
Första frågan gällande granskningen av Salazar är: "Är han skyldig?"
Nästa är: "Varför satsar Nike så stort på honom?"
Dessa frågor behöver besvaras.
Jag heter Amby Burfoot och vann Boston Marathon 1968.
Jag var redaktör för Runner's World i cirka 20 år.
När jag började springa i mitten av 60-talet-
-var inte löpare en del av idrottsvärlden.
Man såg ner på oss. Vi var smala fånar i underkläder.
Folk kastade ölflaskor mot oss och skrek: "Försvinn, joggare!"
Vi ogillade termen "joggare".
Då fanns varken målmedvetenheten eller förståelsen för-
-att löpning var både en idrott och sund livsstil.
1972 blev Frank Shorter olympisk mästare i maraton.
För oss som såg det var det ett härligt ögonblick.
Sen började en ung Bill Rodgers vinna lopp i USA.
Han var en glad, märklig och vänlig kille-
-som gjorde sporten populärare.
Amerikanerna gjorde bra ifrån sig. Det var Bill, Frank, Joan Benoit-
-Patti Catalano med flera.
På 70-talet började amerikanerna förstå sig på löpning.
Det var början för företaget Nike.
EUGENE, OREGON NIKES FÖDELSEPLATS
Nike har verkligen sina rötter inom löpningen.
BILL BOWERMAN Medgrundare av Nike
Det började med Bill Bowermans våffelmönstrade skoskula.
Sen fortsatte det därifrån.
Steve Prefontaine, Phil Knight, Jeff Johnson och Geoff Hollister-
-hade alla löpning i sitt DNA.
Jag heter Bob Williams och var löpare vid University of Oregon i fyra år.
Jag var med när Bill och Phil Knight utvecklade de här skorna.
Sen började vi springa med dem. De var lätta och flexibla.
Bill och Phil skapade märket Nike-
-genom att samarbeta med andra för att utveckla löparskor.
Jag började jobba hos Nike 1973 då jag kom till Eugene i Oregon.
I början var det ett innovativt företag.
På tidigt 1970-tal handlade allt om löpning och idrottarnas behov.
Vi ville hjälpa idrottare och göra så bra skor som möjligt.
Namnet Nike är taget efter den grekiska segergudinnan.
VI NAMNGAV VÅRA SKOR EFTER EN KVINNA
Friidrott utgör Nikes DNA.
KÄKA VÅRT DAMM
De tog sin tanke med varumärket-
-och parade den med idrottare som presterade väldigt bra.
På så sätt visade man världen att Nike var nåt speciellt.
Prefontaine vinner med tiden 3.59,2.
Det är nytt världsrekord.
Det här är Pre's Rock.
Här mötte Steve Prefontaine en alltför tidig död-
-när hans sportbil voltade efter en krock mot klippväggen
Den här minnesplatsen är inbäddad i Eugenes och Nikes DNA.
Än idag tar Nike med nyanställda chefer hit-
-för att hedra minnet av hans liv och prestationer.
Prefontaine ligger just nu tvåa. Nu sätter han fart och tar täten.
Under OS i München 1972-
-var Steve Prefontaine väldigt ung. När ett varv återstod-
-tog han ledningen i jakten på guld. Tre andra var tätt bakom honom.
Nu är de inne på sista varvet.
I sista kurvan blev han omsprungen av två.
Strax före mållinjen sprang även den tredje förbi.
Finländaren vinner! Prefontaine är helt slut.
Han blev fyra, vilket kunde ses som ett fiasko-
-men det sammanfattade vad han och Nike stod för:
Att man ska satsa allt. "Just do it."
Steve Prefontaine blev fyra eftersom han försökte vinna.
KEN GOE Sportjournalist, The Oregonian
Han satsade inte på medalj, utan på guld.
Phil Knight såg nog det som Nikes filosofi.
Jag heter Alex Hutchinson och är vetenskapsreporter-
-med inriktning på löpning hos Outside och Globe & Mail.
Steve Prefontaine förkroppsligade Nikes idé om-
-att varje lopp var en kamp på liv och död.
Prefontaine dog 1975.
Det uppstod ett hål i Nikes panteon som Alberto Salazar sen kunde fylla.
I det elfte New York Marathon deltar drygt 16 000 löpare-
-från 50 delstater och 43 länder.
Alberto Salazar från Eugene ska springa sitt första maraton.
Före tävlingen sa han att maraton är överskattat.
På sent 70-tal, efter sin tid vid University of Oregon-
-dök en orädd kille från Boston vid namn Alberto Salazar upp-
-på idrottsscenen med ett stort ego.
Före loppet förutspådde Alberto två saker:
Att han skulle slå Bill Rodgers och springa under 2.10.
Vid 40 km var Alberto på väg mot tidernas snabbaste debutmaraton.
Här kommer Salazar. Han kan få en tid under 2.10.
Vilken fantastiskt prestation! Hans tid blir 2.09,40.
2.09,40 för Al Salazar i New York Marathon!
Direkt efter college kom han till New York Marathon och sa:
"Jag ska vinna." Nåt år senare satte han världsrekord i New York.
Han tycktes vara oövervinnlig.
-Vilken prestation! -Han kommer att slå rekordet!
Vi har ett nytt världsrekord!
2.08,13 på New York Marathon!
Han sprang för att vinna. Och det var Nikes filosofi.
Han var världens bästa löpare och blev Nikes affischnamn.
Han medverkade i en av deras första reklamfilmer.
Han axlade Steve Prefontaines fallna mantel.
Han var en superstjärna. Alla minns hans stora lopp.
Det är Beardsley mot Salazar. Motorcyklarna måste åka åt sidan.
Salazar rycker. Han tycks gå mot en seger.
Alberto Salazar vinner Boston Marathon 1982!
"Duel in the Sun"-segern. Tre segrar i New York.
Han kämpade så hårt att han fick sista smörjelsen i Falmouth.
Så vi vet att han var tuff och snabb.
När Phil Knight var yngre var Alberto bäst i världen.
Som barn såg jag Salazar vinna New York Marathon.
Han var nära att dö i Falmouth. Det var helt galet.
Jag heter Malcolm Gladwell och är skribent, poddare och löpare.
Jag har skrivit om löpning och Alberto Salazar.
Alberto Salazar visade amerikaner att de kunde tävla på högsta nivån.
Han var inte en naturbegåvning som många andra löpare.
På pappret var han inte lika bra som Frank Shorter, Bill Rodgers-
-eller andra stora maratonlöpare på 1970-talet.
Men han utnyttjade 98 % av sin förmåga-
-medan andra utnyttjade 90-95 %, vilket gjorde honom bättre.
Som idrottare fick han ut mer av sin förmåga än nån annan.
För de flesta är det omöjligt att ge allt.
Man vill inte ge hundra procent, för då blir man helt förstörd.
Men det kunde han göra. Det skilde honom från resten.
En gång under karriären, när jag var väldigt ung-
-gav jag nog hundra procent. Det var så förödande-
-att jag aldrig kunde upprepa det.
Det kan vara väldigt smärtsamt att tävla.
Man upptäcker nåt och minns den känslan för evigt.
Han kunde balansera på gränsen och förstod att det var en fördel.
Efter många duktiga löpare på sent 70- och tidigt 80-tal-
-slutade vi av nån anledning vinna tävlingar.
Andra länder vann maratonloppen under ett årtionde.
Jag heter Mike Joyner och är fysiolog och narkosläkare-
-vid Mayo Clinic i Rochester.
Vi studerar människans gränser och hur mycket kroppen tål.
Varför presterade USA sämre i långdistanslöpning under en period-
-från mitten av 1980-talet till tidigt 2000-tal?
Man tränade nog inte lika hårt.
Här kommer Hussein! Han vann i New York och vinner nu i Boston.
På 80- och 90-talet kom afrikanerna starkt.
På tidigt 90-tal började kenyaner vinna Boston Marathon.
Efter en kenyan och ett maraton blev det två och två-
-fyra och fyra, sexton och trettiotvå.
Jag har sett maratonlopp i Boston där 20 kenyaner låg i toppen.
"Är det kenyanska mästerskapen?"
När det gäller långdistanslöpning är USA trea efter Kenya och Etiopien.
Jag slutade 1990 och var lyckligt lottad-
-eftersom jag var en topplöpare före den afrikanska revolutionen.
Innan de tog över varenda löpartävling.
Jag blev fyra i OS med tiden 13.11 på 5 000 meter.
Då blev jag den tionde snabbaste genom tiderna.
Nu är jag inte ens bland de 300 främsta.
Löpare som Alberto Salazar försökte lösa den gåtan.
Alberto var frustrerad och sa att amerikaner borde kunna vinna.
På tidigt 80-tal var han världens främste löpare.
Sen gick det utför med amerikansk distanslöpning.
På tidigt 2000-tal ville Nike skapa en klubbarnas klubb-
-som skulle generera världens bästa löpare.
Det var stort för honom. "Jag kan nog skapa ett system"-
-"med hjälp av mina träningsupplägg och Nikes stöd"-
-"som kan hjälpa amerikanska löpare att åter bli bäst i världen."
SKAPA DEN ULTIMATA LÖPAREN
Nike ville finansiera ett lag. Och vem ville de se leda laget?
Jo, en fantastisk maratonlöpare som hade Nike i blodet:
Alberto Salazar.
Med Nikes resurser kunde Alberto göra som han ville.
På tidigt 2000-tal inleddes arbetet med Nike Oregon Project.
Med hjälp av innovation och forskning skapade man ett fantastiskt program.
Nike Oregon Project blev allt bättre. Idrottare kom till Alberto-
-eller så hittade han dem. "Låt oss se hur bra vi kan göra dig."
Syftet med laget är att utveckla amerikanska maratonlöpare.
Löpare som kan springa som vi gjorde för 22-23 år sen.
Med tanke på allt vi nu vet om idrottsmedicin-
-kan de nog bli minst lika snabba som vi var.
Nike Oregon Project under Alberto var fantastiskt.
Resultatmässigt var det en-
-av USA:s främsta långdistansgrupper genom tiderna.
Rupp är förste amerikan att vinna Chicago Marathon sen 2002.
Centrowitz har segern inom räckhåll och är olympisk mästare!
Jordan Hasay sätter nytt banrekord. Vilket fantastiskt lopp.
Galen Rupp vann två OS-medaljer. Matthew Centrowitz vann OS-guld.
Mo Farah är inte amerikan, men han vann fyra OS-guld.
Mo Farah leder och rycker ifrån. Han vinner dubbeln!
Mo var väldigt begåvad. Alberto tog honom till nästa nivå.
Hade Mo Farah vunnit fyra OS-guld utan Alberto Salazar?
Det tvivlar jag på.
Blir Salazars löpare etta och tvåa? Mo Farah vinner. Rupp blir tvåa.
Galen Rupp var fantastisk. Han förde honom till toppen.
Sen har vi Matthew Centrowitz. De gjorde ett bra jobb.
I Nike Oregon Project ingick även VM-trean Kara Goucher-
-Dathan Ritzenhein, medaljör på 5 000 m och halvmaraton-
-Shannon Rowbury, OS- och VM-medaljör på 1 500 m-
-samt Mary Cain som innehar världsrekordet för juniorer.
Andra idrottare kom dit efter de här framgångarna:
Cam Levins: maratonrekordhållare. Donavan Brazier: VM-guld, 800 m.
Konstanze Klosterhalfen: tysk VM-medaljör på 5 000 m.
Och kanske tidernas främsta damlöpare: Sifan Hassan.
Aldrig tidigare har nån vunnit både 10 000 och 1 500 meter.
Det är en av de snabbaste tiderna någonsin.
Det var en fantastisk dubbelseger.
Hon vann 10 000 meter och sen 1 500 meter. Det var unikt.
Han uppnådde målet och befann sig på toppen.
Salazar sa: "Jag tänker inte ge upp. Vi kan bli konkurrenskraftiga."
Den idén har förändrat vårt lands friidrott.
DOHA, QATAR 30 SEPTEMBER 2019
Vi har färska nyheter om ett av friidrottsvärldens största namn.
Löpartränaren Alberto Salazar har blivit avstängd i fyra år.
Efter fyra års granskning och två år i rätten-
-har USADA stängt av Salazar och dr Jefferey Brown i fyra år.
Nikes VD ska ha känt till testerna av prestationshöjande medel.
Bland andra ett manligt könshormon.
Jag heter Weldon Johnson och grundade LetsRun.com.
Det är en webbsida för passionerade och tävlingsinriktade löpare-
-som är intresserade av sporten.
När du under VM 2019 hörde att Salazar blev hemskickad-
-tyckte du att det var suspekt att rapporten kom just då?
Ja, det tyckte jag verkligen. Vi var i Doha.
Jag tänkte: "Va?!" Salazar blev avstängd i fyra år-
-och jag tänkte: "Nu? Skämtar ni?"
De riktade in sig på honom för att fånga en stor fisk-
-och för att han hade den positionen. Nike hade jobbat med honom länge.
SALAZAR PORTAD FRÅN VM EFTER AVSTÄNGNING
Nyheten kom som en chock.
Varför gjorde USADA så? Varför valde man den tidpunkten-
-när hans idrottare just skulle tävla i VM?
Det kom från ingenstans. Det hade gått rykten om Salazar-
-men de hade nästan dött ut.
USADA:s undersökning var fem-sex år gammal.
Hade de stängt av honom 2015 skulle det ha varit stora nyheter.
Men att låta saken bero fram till VM höjde saken ett snäpp.
USADA stängde av Salazar för: -Testosteronexperiment
-Injektioner av aminosyran L-karnitin -Försvårande av dopingkontroller
Inga anklagelser riktades mot Salazars idrottare.
De kom undan med rätt tekniska överträdelser.
Två involverade ickeidrottare. Alberto erkände båda fallen.
L-karnitin-experimenten med tränaren Steve Magnus-
-och testosteronexperimenten med sönerna som inte var löpare.
Salazar erkände tester på sin egen son.
Han smorde in axeln med testosteron för att se om testet blev positivt.
Han sa sig frukta att sabotörer skulle göra så på hans idrottare-
-och ville veta hur mycket som krävdes för ett positivt test.
Eller så ville han se hur mycket de kunde använda utan att åka fast.
Det var aldrig en fråga om huruvida han gjorde det.
Vi vet alla vad han gjorde. Men inga idrottare stängdes av.
Han begick visst överträdelser utan att löparna gick över gränsen.
Galen Rupp testades mest av alla amerikaner.
De testades för jämnan.
Jag förstår anledningen och fokuserar bara på tävlingen.
Inga idrottare från Oregon Project har testats positivt-
-eller burit på spår efter förbjudna ämnen.
Det finns många frågor att ställa, men Alberto skulle säga:
"Inga tävlingsidrottare dopade sig."
Det märkliga är att inget kan bevisas.
Under min tid i Oregon Project-
-erbjöds eller såg jag aldrig nåt skumt, olagligt-
-eller annat som man läser om, för då hade jag lämnat dem.
Tror ni inte att jag blir testad?
Jag tror på ren idrott och kommer alltid att vara ren.
Alberto har jobbat väldigt hårt. Det är allt jag vet.
Efter en sexårig USADA-granskning kom panelen fram till-
-att Alberto Salazar inte hade gett förbjudna preparat till idrottarna.
Man menade att han hade "agerat i god tro"-
-men begått "oavsiktliga misstag som bröt mot reglerna".
Hur kan tränaren var en fuskare när inte idrottarna fuskade?
Man måste förstå två saker: Vad Alberto gick igång på-
-och varför Nike litade så mycket på honom.
Man vill alltid förbättra träningen. Det enda problemet är-
-när folk använder prestationshöjare vilket vi aldrig skulle göra.
Det är inget alternativ.
Alberto Salazar var nog världens bästa tränare.
Att bli tränad av Salazar var en barndomsdröm för mig.
Han var den förste som jag såg springa på tv.
Pappa ropade från vardagsrummet: "En kille från Oregon vinner!"
Det var Boston Marathon.
Alberto var mer av en lärare. Han var till hälften löpartränare-
-och till hälften livscoach.
När jag tog medalj i VM förverkligades en dröm.
Jag hamnade på tidningsomslag. Mycket var Albertos förtjänst.
Han gav mig större mål.
Jag skulle ljuga om jag sa att han inte medverkade till framgången.
Han var en fadersfigur. Vi sa ofta att vi älskade varandra.
Det berättade han även för mamma. Vi tillbringade så mycket tid ihop.
Jag kunde berätta om mina löpardrömmar-
-mitt privatliv och mina framtidsförhoppningar.
Nu känner jag honom inte längre, men då kunde vi tala om allt.
Alla vet att Al kämpade för att uppnå perfektion och storhet.
Han sa: "Varför skulle jag utnyttja 90 % av min tränarförmåga?"
"För att bli bäst krävs det 100 % av både mig och idrottarna."
Han är svår att älska men lätt att respektera.
Han är en obeveklig extremist.
Han är ett ofullkomligt geni. Likt många genier, excentriker-
-och andra som tänjer på gränser så kan de åstadkomma mycket-
-men ibland begå misstag och gå över gränsen.
Jag heter Rick Lovett och driver en lokal löparklubb.
Jag skrev två böcker med Alberto. Så träffades vi.
Han är en löpare som måste vara en knapp millimeter från gränsen.
Och han bekymrar sig över den millimetern.
Problemet är att vissa regler har rätt luddiga gränslinjer.
"Idag är det svårt att vara bland världens fem bästa löpare"-
-"utan att använda EPO eller tillväxthormoner."
- Alberto Salazar Duke Law Review, 1999
1999 höll Salazar ett föredrag om prestationsbegränsningar.
Han ansåg det omöjligt att nå den absoluta toppen-
-utan prestationshöjande medel eller teknik.
Frågan är om han bör ha kritiserats för sitt uttalande?
Alberto sa: "Man kan inte bli bäst utan att tänja på gränserna."
Albertos kommentar på 90-talet var en stor grej.
Jag tränade i Oregon då. Många pratade om hans kommentar.
I ärlighetens namn höll vi med.
På 1990-talet ansåg många att dopning var allmänt utbrett.
Det finns många rekord från den eran som aldrig har slagits.
EPO står för erytropoetin. Hormonet bildas i njurarna-
-och får bengmärg att producera fler röda blodkroppar-
-som då transporterar mer syre. Det är prestationshöjande.
EPO utvecklades för att behandla anemi-
-men började användas av idrottare.
Det var rena Vilda Västern, för det fanns inga tester för det.
Lance Armstrong och andra genomgick mycket-
-för att klara dopingtesterna.
Många tar hans uttalande som bevis för att han fuskade.
Men det stämmer inte alls. Uttalandet var baserat på fakta.
Man får en så stor boost av EPO att rena idrottare är chanslösa.
Sen sa han: "Kan jag på regelrätt väg hjälpa löpare att komma ifatt?"
Det var vad projektet gick ut på.
1.31, Mo.
Alberto var nog en av tidernas främsta tränare.
Han var innovativ, briljant-
-beslutsam och tävlingslysten. En slags galen vetenskapsman.
Han hade börjat med höghöjdshus. Han påstod att höghöjdsträning-
-utan att lämna hemmet fungerade. Och han hade rätt.
När Nike Oregon Project drog igång byggdes ett höghöjdshus i Portland.
Varje rum kunde ställas in på olika höjder.
Där uppnådde man höghöjdseffekten utan att behöva resa.
Galen sprang 80 km i vatten varje vecka.
De placerade ett löpband i poolen för att få ut 65 km extra i veckan-
-utan att påfresta kroppen för hårt. Det var så han tänkte.
Alter G var ett litet företag-
-som såg till att skadade idrottare kunde träna.
Såna saker är jätteviktiga.
Jag skriver om forskning inom sportvärlden.
Det innebär ofta sätt att bli snabbare med teknikens hjälp.
När jag hör knäppa rykten om prestationshöjande mediciner-
-så undersöker jag saken. Sen kan jag upptäcka-
-att Salazar och Nike Oregon Project har använt sånt i två år.
De har använt anordningar med infraröd strålning.
En kryosauna är en slags dusch med iskallt flytande kväve.
Det ska hjälpa återhämtningen. Han kunde ringa företaget och säga:
"Ritzenhein ska springa maraton och behöver en kryosauna."
Så de skickade en till New York för att Dathan skulle få tre minuter-
-med flytande kväve runt benen före maratonloppet.
Jag såg Galen Rupp slå inomhusrekordet på två miles.
8.06, 8.07... Galen Rupp slår rekordet med två sekunder!
Kort därefter sprang han mile-intervaller.
-Det var helt galet. -Fyra minuter blankt!
Allt jag vet om löpning och träning har ställts på ända.
Min tränare skulle aldrig låta mig träna så efter ett lopp.
När man ser gamla träningsfilmer med Alberto, Mo och andra-
-satsar de hårt på balans- och styrkeövningar.
Sånt sysslade aldrig vi med. Balansövningar på 1980-talet-
-var att lyfta en öl med ena handen och sen med den andra.
Det var en helt annan värld. Ändå beundrar jag det.
Jag hade gärna haft en så smart och detaljorienterad tränare.
Då kunde jag ha sprungit mycket snabbare.
Tolv, tretton, fjorton... Håll det under kontroll.
Alberto gjorde nåt typiskt när Galen sprang maraton i Rio.
Vid den första dryckesstationen var en keps fäst på hans flaska.
Han tog flaskan och bytte ut kepsen på huvudet.
Kepsen var kyld på nåt vis.
Att det bara skulle vara en dryckesstation-
-och ingen utrustningsstation stod det inget om i reglerna.
Alberto såg det som en chans att hjälpa sin idrottare.
Och han kom undan med det. Det var smart.
Galen Rupp vann brons i maraton.
Det är en gren som han just har börjat med.
Använder man EPO har man inte löpbandet i en pool.
Han tänkte ut andra sätt att jämna ut spelplanen.
Det gör honom inte till en fuskare. Han förstod bara problemets natur.
Han försökte nog följa reglerna men höll sig precis vid gränsen.
Det är en riskabel strategi, eftersom gränsen lätt kan korsas.
Nike gör både bra och dåliga saker.
Jag heter Chris och är skribent på Sports Illustrated.
I november skrev jag om Mary Cain-
-och Nike Oregon Projects påstått giftiga kultur under Salazar.
INIFRÅN NIKE OREGONS KULT
New York Times intervjuade Mary Cain som talade om psykisk-
-och fysisk misshandel av tränaren Alberto Salazar.
Det är en väldigt stark video.
Jag var USA:s snabbaste tjej.
Jag sökte mig till Nike för att bli världens bästa damidrottare.
Istället blev jag psykiskt och fysiskt misshandlad-
-av ett system utformat av Alberto och sponsrat av Nike.
-Amerikanskan Mary Cain rycker! -Vissa här är dubbelt så gamla.
Nu är hennes tid kommen. En 16-åring vann titeln.
Hon var sportens framtida stjärna.
Sen började hon tyna bort.
Cainsanity-trenden från 2013 var som bortblåst.
Det fanns inga egentliga svar på-
-vad som hade hänt.
På 2015 Occidental Classic i Kalifornien-
-gick det dåligt för Mary Cain.
Mary Cain blir elva med tiden 4.16,48.
Efter loppet var Salazar arg på Mary och kommenterade hennes vikt-
-inför andra idrottare och tränare.
Efter loppet berättade Mary Cain för första gången för Alberto-
-att hon skadade och skar sig själv.
Hon förväntade sig professionell hjälp-
-men så blev det inte. De viftade bort det.
De åt middag på hotellet efteråt, men hon fick aldrig hjälp.
Om det hade hänt en av mina löpare-
-skulle jag ha hinkat kaffe och varit upp hela natten.
Jag hade velat ta diskussionen då och ordnat hjälp.
"Marys pappa är läkare. Båda föräldrarna var involverade."
"Jag varken uppmuntrade eller påtalade hennes osunda vikt."
- Alberto Salazar, 8 november 2019
En elitidrottares kontrakt hänger på hur man hanterar pressen.
Hon var bara en high school-tjej.
Det är få high school-tjejer som klarar sån press.
Dessutom hade hon flyttat för att få träna med Alberto.
När hon skrev kontrakt med Salazar tänkte jag:
"Hon är inte en Salazar-löpare. Hon är för självständig."
Träning med Salazar är inte njutbart. De passade inte ihop.
När han sprang Comrades Marathon i varma Sydafrika-
-struntade han i att dricka för att inte bli tyngre under loppet.
Vilken fantastisk seger! Tiden blev drygt 5.38.
Han var galen gällande vikten.
Om jag som förälder läste det och hade en 15-åring-
-som ville träna med Salazar, så skulle jag säga nej.
Han försöker inte dölja galenskapen. Den är uppenbar.
Det knyter an till Albertos inre galna vetenskapsman.
Han verkar alltid nära gränsen. Även när det gäller vikt.
Extragram kan enligt honom utgöra skillnaden mellan silver och guld-
-eller vara anledningen till brutna ben.
Löpare vet att man presterar sämre om man är för tung.
När det gäller damlöpare måste man föra fram det försiktigt.
Få män kan hantera det bra. Så en driven tränare som Alberto-
-var kanske fel person att diskutera såna saker.
Alberto talade alltid om min vikt-
-eftersom den ofta låg lite för högt. Jag vägde runt 65 kg.
När jag nådde 62 kg blev jag överlycklig.
När jag berättade det för Alberto sa han: "Om du ska springa 5 km"-
-"behöver du gå ner till 60 kg."
Han var väldigt viktmedveten.
Kände du dig pressad att gå ner i vikt emellanåt?
Ja. Jag vet inte riktigt vad vikterna baserades på-
-men pressen existerade absolut.
Det är föga förvånande.
Men Alberto ska inte behöva sona för en hel kulturs synder.
Han var inte ensam om att vara besatt av kroppsvikt.
Han var en rättfram tränarprofil med mycket i bagaget.
Ju större man är, desto tyngre blir fallet.
Det finns en viss tränartyp som motiveras av en enda sak.
De vill maximera idrottarnas prestationer.
Många tränare är som föräldrar. Föräldrar ska inte maximera-
-barnets prestationer, utan skapa en lycklig och funktionell människa.
Salazar beter sig inte som en förälder.
Han kan misstas för föräldratränaren, men han är maximeringstränaren.
Som barn var han inne i ett flöde med många träningsdagar i rad.
Då fick han halsont och feber, och det var snöstorm ute.
Han smet ut trots snöstorm, feber och halsont-
-för att avverka sina kilometer. Det är vad vi har att göra med.
Han är killen som trotsade snöstorm och feber-
-för att springa sina kilometrar. Han sprang ett ultramaraton i Afrika-
-och undvek att dricka för att inte bli tyngre.
Han är killen som kämpade så hårt att de gav honom sista smörjelsen-
-eftersom han troddes vara död! Det är vem man har att göra med.
Om man inte är med på det-
-så ska man inte träna med Alberto Salazar.
Nike ville hjälpa idrottare att vinna med alla tillgängliga medel.
I den miljön verkade Salazar. Man kan nog säga-
-att Alberto personifierade Nikes principer.
Med Nike Oregon Project var hans filosofi-
-att de skulle ta hjälp av vetenskap, teknik, kunskap och innovation-
-för att göra löparna snabbare. L-karnitin är ett bra exempel på det.
Han använde L-karnitin för att snabba på återhämtningen.
Doser under 50 ml var sjätte timme är lagliga.
Salazar sägs använda en ny metod där L-karnitin ges intravenöst-
-vilket har väckt frågor från USA:s antidopningsbyrå.
Karnitin är ett ämne som kan motverka trötthet under träning
Frågan är om en stor intravenös dos-
-snabbt kan påverka saker och ting.
Frågan är om Farah deltog i det här.
Folk tycks ha svårt att minnas, och många har ändrat sina utsagor.
MO FARAH Fyrfaldig olympisk mästare
Han berättade för dopingnämnden att han inte hade tagit L-karnitin.
"Har du aldrig tagit L-karnitin?" "Nej, det skulle jag aldrig göra."
Han gick ut i tio minuter. När han kom tillbaka-
-sa han ganska oförsiktigt: "Jag måste erkänna en sak."
Det kan ha varit en felsägning. Mo är inte särskilt vältalig.
Men "jag måste erkänna en sak" är rätt implicerande.
Han borde ha sagt: "Nu minns jag allt lite bättre."
Det här gör mig väldigt besviken.
Ni upprepar det här om och om igen med stora rubriker.
Det finns inga anklagelser mot mig. Jag har inte gjort nåt fel.
Anklagelserna rör Alberto Salazar och Oregon Project.
Det är ett lagligt ämne som återfinns i mat.
Det kan vara prestationshöjande.
Ingen tror det längre, men Salazar gjorde ett försök.
Men enligt reglerna får man injicera max 50 ml-
-var sjätte timme. Detta för att förhindra injektioner.
Enligt USADA använde friidrottstränaren Alberto Salazar-
-prestationshöjande preparat. Lance Armstrong och Salazar-
-sägs ha diskuterat nya dopningstekniker i gråzonen.
Salazar mejlade Armstrong innan denne åkte fast för dopning-
-och skrev: "Ring mig genast. Vi har testat. Det är fantastiskt."
Salazar hävdar att preparatet är godkänt av WADA.
Mo Farah nämndes i samband med äckliga L-karnitininjektioner.
Sen nekade han trots solklara bevis.
Då verkade allt ännu skummare.
Vissa menade att han ljög. Utredarna sa:
"Minns du inte injektionerna?" "Nej", svarade han.
Mo kanske försökte dra en vals likt Bill Clinton:
"Jag hade inte sex med den kvinnan." "Jag trodde att det var vitaminer!"
Det är nog den mest välvilliga tolkningen.
En idrottare erkände injektioner av L-karnitin: Dathan Ritzenhein.
Jag heter Dathan Ritzenhein och är tränare vid On Athletics Club.
Jag deltog i tre OS, innehade rekord och vann brons på VM i halvmaraton.
Kan du säga nåt om L-karnitin-historien?
Nej. Överklagandet pågår än, så jag kan inte tala om saken.
Jag ska vittna igen och kan inget säga.
När det gäller L-karnitin... Är det lagligt så är det lagligt.
Det är ett gränsfall, men så ser elitidrotten ut.
Jag är inte så bekymrad över just L-karnitin.
Alberto experimenterade nog för att göra löparna snabbare.
Jag är helt säker på att om det var tillåtet-
-att ta ett gram av ett preparat, så tog Albertos idrottare 0,99 gram.
Jag heter Jake Riley och ingår i USA:s maratontrupp 2020.
Man kan hävda att det är ett ämne som man kan få i sig via mat-
-men istället tar man det i koncentrerad form.
Så det sker på onaturlig väg. Men det kan sägas om mycket.
Men att injicera ämnen är en väldigt farlig väg att gå.
Om målet är att kringgå reglerna så finns det en stor chans-
-att man nån gång för långt.
Om Alberto gick för långt? Han kan nog ha gjort det.
Enligt honom gav han nog bara hundra procent.
"Både jag och idrottarna måste ge hundra procent."
Kara Goucher deltog i programmet och tror att fler saker pågick.
Det finns inga bevis. Två personer vet vad som hände.
Om du tvingades vittna under ed, vad skulle du säga?
Jag skulle välkomna den möjligheten-
-för min egen, andra idrottares och involverade läkares skull.
Jag skulle gärna vittna under ed.
Jag såg saker som jag ogillade. Det kulminerade under VM 2011.
1,5 år senare besökte jag USADA för att meddela utredarna-
-vad jag hade sett inom projektet. 2015 talade jag ut offentligt.
Vad såg du som fick dig att tvivla på Nike och projektet?
Många idrottare tog läkemedel som de inte tycktes behöva.
Lagkamrater kunde fejka uttorkning för att få dropp före tävlingar.
Min tränare försökte få mig att ta nån annans läkemedel.
Jag såg testosterongel. Man sa att det var Albertos egen.
De sa att flaskorna i kylen var allergimedicin.
Jag trodde dem. Men när jag såg oetiska saker-
-och att mina lagkamrater tog piller var jag tvungen att lämna allt.
-Vad var det för piller? -Det sades vara B-vitamin.
-Men så var inte fallet. -Vad var det?
Jag vet inte. Det var hårda piller. B-vitamin har aldrig den formen.
Min tränare ville att jag skulle ta preparatet Cytomel:
Ett läkemedel för folk med sköldkörtelbesvär.
En bieffekt är viktnedgång. Då gick de över gränsen.
"En gång gav jag Kara Cytomel. Det skedde på order"-
-"av hennes endokrinolog dr Brown." - Alberto Salazar, 24 juni 2015
Alberto flyttade fram gränser både som idrottare och tränare.
Han stöttade mig för det mesta och ville mig nog väl-
-men visste inte alltid hur han skulle nå fram.
Han brydde sig nog om mig, men höll rollerna separata.
Jag tycker att han förtjänade sin avstängning.
Jag har känt Alberto Salazar sen 1970-talets mitt.
Om nån som Kara Goucher väljer att lämna hans program och Nike-
-så var det nog för att hennes position, etik och moral äventyrades.
Hur svårt har det här varit för dig?
Väldigt svårt. Det finns bra och dåliga dagar.
Det känns märkligt att mitt liv ser ut så här.
Jag trodde att jag efter karriären skulle jobba med Alberto eller Nike.
Att vi alltid skulle finnas i varandras liv.
Vissa dagar kan jag inte fatta att livet blev så här.
Saknar du honom ibland?
Jag saknar den jag trodde att han var. Han var viktig för mig.
Men han är inte sån. Jag saknar nåt som inte finns.
Enligt mig är rapporterna bara anklagelser.
Jag har varit Albertos husvakt. Han ringde och sa:
"Kan du komma hit och vakta huset? Vi ska resa bort i några dagar."
När jag kom dit sa han: "Huset är ditt, Ben."
"Här finns maten och hundmaten." Det fanns inga förbjudna områden.
Alberto litade på mig.
Det gör mig väldigt säker på-
-att inget olagligt pågick när jag arbetade med Alberto.
-Såg du ingenting? -Nej.
Jag heter Cameron Levins, tävlade för Kanada i OS 2012-
-och innehar det kanadensiska maratonrekordet.
Jag deltog i Nike Oregon Project mellan 2013 och 2017-
-och sponsras för närvarande av Hoka One One.
Jag kände varken press eller såg nåt skumt.
När jag gick med i gruppen talade jag och Alberto om saken.
Han sa mer eller mindre: "Om du ser nåt hända"-
-"så vägra ta det eller säg nåt."
-Såg du nåt oroväckande? -Nej, aldrig.
Jag testades med några veckors mellanrum-
-och sen inför tävlingarna. Det innebär inte att man är ren-
-men jag gjorde mitt bästa för att bevisa det.
Det känns nästan obekvämt att prata om Oregon Project-
-för min upplevelse var inte negativ.
Ibland gjorde jag väldigt bra ifrån mig.
Jag satte kanadensiskt rekord på 10 000 meter.
Men jag förknippas för evigt med min tid där.
Folk lär ständigt fråga om det, men det är som det är.
Jag har aldrig fuskat. Det räcker gott för mig.
Jag heter Chris Derrick och är elitlöpare.
Nike sponsrar både min klubb och mig personligen.
Dopingkontrollerna har utvecklats under de senaste 20 åren.
Under en angiven timme måste man befinna sig på en specifik plats
Många väljer en morgontid i hemmet.
-Varje dag? -Ja.
Är man i affären när de ringer måste man snabbt hem och testa sig.
När det gäller gråzoner finns det mycket som sägs hjälpa.
Vad jag oroar mig för som idrottare? Om nån inhalerar nåt före ett lopp-
-tänker jag inte: "Nu förlorar jag." Jag oroar mig för EPO-dopning.
Idrottare som tar sånt eller testosteron måste åka fast.
Jag vill att man lägger energi på bättre tester av såna ämnen-
-för de har stor påverkan.
Det är så typiskt friidrottsvärlden att ta fast killen-
-som håller sig precis vid gränsen.
Man försöker fälla Alberto Salazar för nåt som är så komplicerat-
-att jag knappt förstår argumenten mot honom.
KIPROP AVSTÄNGD I FYRA ÅR
Kiprop åkte dit för EPO-dopning, vilket är det grövsta brottet-
-inom långdistanslöpning. Och han blev inte ens av med medaljerna!
Om nån hittar bevis för-
-att Salazar använde otillåtna prestationshöjare-
-på sätt som strider mot reglerna, så skulle jag bli förbluffad.
Fusk är en strategi för den som inte ger allt.
Den som ger allt har motsatt tänkesätt.
De går djupare inom systemet för att lyckas.
Salazar kompenserar ens brister som löpare med stenhård träning.
Han tar inga genvägar. Det är inte hans stil.
Psykologiskt känns det osannolikt att han skulle ha tagit den vägen.
Salazars vilja att använda alla medel för att få ut allt ur sina idrottare-
-kommer inte ur tomma intet. Det är ett perfekt uttryck-
-för Nikes företagskultur som han befinner sig mitt i.
Det finns andra exempel som inte har med honom att göra-
-där samma mall följs. Som när Nike lanserade skor med kolfiberplattor-
-eller använde forskarteam för att få till ett maraton under två timmar.
Många inom sporten är kritiska till Nikes inflytande.
Men Nike betalar för sitt inflytande.
Deras betydelse kan inte förringas. Ibland framstår de som översittare-
-men utan dem har vi ingenting.
Det är svårt att föreställa sig en löparvärld utan Nike.
De lägger mer pengar på sporten än nån annan.
Jag deltog i Nike Team Nationals som barn.
Det var ett stort lopp med 300 ungdomar.
Nike ansträngde sig för att även löpare utanför toppen-
-skulle känna sig som rockstjärnor under tävlingen.
Elitsatsningen gjordes på ett sätt som är rätt sällsynt i USA.
Nike spenderar mycket pengar eftersom man är hängiven friidrotten.
-Så du ångrar inte Nike-kontraktet? -Inte alls.
Nike är bra på marknadsföring-
-och använder ibland den kraften i goda syften.
Breaking2 var Nikes försök att slå tvåtimmarsgränsen för ett maraton.
2017 bestämde man sig att lägga miljoner på försöket.
Världens snabbaste maratonlöpare, kenyanen Eliud Kipchoge-
-skulle springa 42,2 km på en formel 1-bana.
NIKE-REKLAM FRÅN 2017
Med mycket pengar kan man nå långt.
De var bara 26 sekunder från att klara tvåtimmarsgränsen.
Nike bryr sig åtminstone och vill sporten väl.
Utan det vet jag inte hur elitlöpningen skulle se ut.
Nike finansierar idrottare och får konkurrenterna att investera.
De gillar att tänja på gränser och se hur långt man kan nå.
Nike är en marknadsföringsmaskin. De utvecklade nya skor-
-med banbrytande sulor som omvandlar hela sporten.
Det pågår en internationell debatt om löparskor som kostar 280 dollar:
Nike Vaporfly. De har ställt skobranschen på ända.
Nike hävdar att skorna ger löpare en fördel på fyra procent.
Det mest kontroversiella inom idrottsforskning på sistone-
-har varit Nikes Vaporfly-skor. De vände upp och ned på allt-
-och förändrade vår syn på snabba löparskor.
Sulan är väldigt tjock. För tre år sen såg man aldrig såna.
Då var löparskorna minimalistiska. De skulle kännas som strumpor.
Den här sulan är 40 mm tjock.
Nike utvecklade ett skummaterial som är väldigt fjädrande.
Det har bra energiåtergivning. I sulan finns en kolfiberplatta.
En tjock sula tar upp mer energi när den trycks ihop.
När fotens lyfts frigörs energin. Så sulan ska vara tjock.
Det förändrade allt. Snabba skor bryter inte mot reglerna.
Forskarna gör sitt jobb och ger löparna bra förutsättningar.
Men effekten på sporten-
-i och med allt snabbare asfaltslopp, saknar motstycke.
Brigid Kosgei kommer att krossa maratonrekordet!
För första gången blir en ugandier världsmästare på 10 000 meter.
Vilket lopp av Sifan Hassan. Det är årets snabbaste tid.
Tillgänglighet är alltid ett problem när ny idrottsteknik lanseras.
Det blev högaktuellt igen med Nikes innovativa skor.
Man bekymrade sig över att bara Nike-löpare hade såna-
-vilket kunde ge orättvisa fördelar.
Skoutvecklingen har gått framåt förr, men det var nog först 2017-
-som man började inse att skor kunde påverka utgången i ett lopp.
Om nån sprang snabbt i Nike Vaporfly eller Alphafly-
-och tvåan använde ett annat märke, hade skorna då påverkat utgången?
Förställ dig löpning i sand. Man landar och trycker ifrån-
-men sanden absorberar kraft, så man kan inte springa snabbt.
Vad händer när banytan rekylerar lite när man trycker ifrån med foten?
Det får löpare att springa 3-4 % effektivare.
De kan springa fortare utan att bli tröttare.
Jag använde inte skorna men analyserade data från dem.
Jag tänkte: "Det kan ha effekt. Den här studien påstår det."
När vi sen testade skorna sprang vi 2,7 % mer ekonomiskt.
"Det är visst nåt speciellt med dem."
Nikes filosofi tycks vara: "Seger till varje pris."
Är det okej att vinna med superskor som inga andra har?
Jag vill berätta en historia om maratonkvalet i LA 2016.
Jag var där och såg löparna värma upp.
Galen Rupp skulle springa sitt första OS-kval.
När jag såg skorna tänkte jag: "Jisses, vad självsäker han är!"
"Han har ju träningsskor på sig." De hade tjocka, dämpande sulor.
Såna tävlade man aldrig i. Tävlingsskor var ju tunna och lätta.
Vi förstod vad han sprang i för skor först två-tre år senare.
Vi visste inte att han och de andra två OS-medaljörerna använde skor-
-som kunde vara dramatiskt mycket bättre än alla andras.
Så den största överträdelsen i skovärlden inträffade 2016-
-under OS-kvalet i maraton och sen i Rio.
Inga andra kände till skoteknologin. Man hemlighöll saken.
De lät skorna se ut som förr. Bara deras löpare sprang med dem-
-vilket inte var rättvist. Nu har man infört nya regler-
-men maratonloppet i OS 2016 kan inte springas om.
Kara Goucher blev fyra vid OS-kvalet i maraton 2016.
Två av tjejerna som slog henne använde skor som ingen kände till.
Det var maskerade Vaporfly-prototyper.
I KLASS MED DOPNING
Annars skulle hon kanske ha kommit med i OS-truppen.
Skillnaden mellan en OS-deltagare och den som blev fyra-
-är nog hundratusentals dollar.
Pengar som skulle ha varit till gagn under och efter löparkarriären.
Kara Goucher blir fyra.
Hon missade precis en OS-plats.
Jag sponsrades inte längre av Nike, eftersom jag hade anmält-
-min forne tränare Alberto Salazar och Nike Oregon Project.
Jag hade lämnat Nike och sponsrades av Sketchers.
Problemet 2016 var att man bröt mot reglerna som fanns.
Man fick inte använda skor som gav orättvisa fördelar-
-gentemot motståndare som inte hade dem.
Jag utformade inte reglerna, utan följde dem bara.
Och det var ett regelbrott att använda såna skor.
I mars 2017 fick vi höra om skorna. Alltså ett år senare.
De hamnade på podiet efter herrarnas maraton i OS.
Alla tre använde prototyper.
Jared Ward blev sexa och hade inte såna skor.
Vem vet hur det skulle ha gått om han hade haft den teknologin.
Under min karriär handlade det om allt tunnare maratonskor.
Jag visste inte vad andra använde och tittade inte på folks fötter.
Att skotillverkare skickar prototyper till sina elitidrottare-
-som en lanseringsmekanism är inte ovanligt.
Men den gången var det lite annorlunda.
Känns det idag som att det var till din nackdel?
När jag tänker tillbaka känns det nog så.
Nikes officiella svar: "Gällande frågan om Vaporfly 2016"-
-"så höll sig Nike till reglerna." - 18 februari 2021
Hela skoincidenten lämnar en dålig eftersmak.
Hela sporten handlar om historik. Man jämför prestationer.
När nån tillverkar en produkt som skapar ett stort språng framåt-
-måste myndigheter som IFF och World Athletics granska saken.
När Vaporfly hade lanserats släppte Nike flera nya modeller.
Skorna blev tjockare och snabbare.
Man tycktes knappt kunna vinna utan Nikes senaste sko.
Vid 2020 års maratonkval inför OS-
-tänkte Nike lansera Alphafly: en sko med ännu tjockare sula.
Men hur tjocka får sulorna vara?
World Athletics bestämde sig för att reglera tjockleken-
-och kom fram till en ny regel. Maxtjockleken är 40 mm.
Men hör och häpna, Alphaflys sula är 39,5 mm.
Som i ett otroligt lyckokast-
-blev den tillåtna sulhöjden 0,5 mm högre än Alphaflys.
Man skapade regler som lustigt nog följde skons mått.
Sen var allt bra igen. "Men rekorden har ju redan slagits."
Nya rekord sattes varje vecka.
Vi försökte alla gissa hur reglerna skulle bli.
När de kom fram till 40 mm, och man sen hörde-
-att Alphaflys sula är 39,5 mm tänkte jag:
"Är det verkligen en slump? Vad är det som pågår?"
Hela historien stinker lite grann.
Det är konspirationsteoriernas era. Hade de inside information?
Sambandet känns lite märkligt.
Det var antingen väldigt tursamt eller uppgjort.
Vi lär aldrig få veta svaret.
Vid USA:s OS-kval 2020 ansåg många att Nikes Alphafly-
-skulle ge Nikes löpare orättvisa fördelar.
Tre dagar före maratonloppet erbjöd Nike alla deltagare skor.
Nike gjorde en pr-manöver för att undanröja tillgångsproblemet.
De gav skor till alla som ville ha.
Vid startlinjen såg man vad alla hade för skor.
Då kunde man inte säga: "Kan vi tänka igenom det här?"
Drygt 70 % sprang i Nikes nya skor.
Galen Rupp vinner i Atlanta och får åka till Tokyo!
Riley och Abdi följer med honom.
Det är personligt rekord för Riley i såna här förhållanden.
-Varför valde du Nike-skor då? -Eftersom de var gratis.
Under kvalet delade man ut Alphafly-skor gratis.
Skon skulle vara teknisk överlägsen, och den var gratis. Så varför inte?
Om du inte hade använt skorna, skulle du ändå ingå i OS-truppen?
Det är en svår fråga. Jag vet inte.
Jag vill gärna tro det, men jag vet faktiskt inte.
Jag anser att skorna har stor inverkan.
Det har beskrivits som teknisk dopning.
Inställningen är att det som inte är förbjudet är tillåtet.
Man söker alltid gynnsamma grepp eller justeringar-
-som inte bryter mot reglerna för att få små fördelar.
Vi har nyligen sett nya och bättre golfklubbor.
Man har förlängt och ändrat banor. Tennisracken är bättre idag.
När det gäller konditionsidrott har vi aerocyklar, klappskridskor-
-tekniska simdräkter och nu löparskor.
Aerocyklar är effektivare. Klappskridskor också.
Simdräkterna är effektivare i vatten. De här skorna förbättrar löpekonomin.
Inom många sporter och aktiviter som formel 1, NASCAR, golf-
-baseboll, cricket eller friidrott finns det regelverk-
-som begränsar tekniken för att det ska bli rättvist.
Rekord satta med de här skorna bör förses med asterisker.
Dagens tider kan inte jämföras med forna tider.
Man kan inte ens jämföra idrottare.
Det känns sorgligt, för jag vet inte vad vi bevittnar.
Vi vet inte om den bästa idrottaren vann.
Det sker en revolution-
-där folk använder 250-dollarskor och slår sina pers med två minuter.
Det är mycket värre än vad Salazar anklagades för.
Man köper skor med kolfiberplattor och springer plötsligt på tider-
-som tycktes ouppnåeliga för två sen.
Vi hetsar upp oss över en kille som höll sig precis vid gränsen-
-men är helt blasé gällande löpare som använder fördelaktiga skor.
Salazar kunde vara hänsynslös.
Många tycker att det är fel att vara hänsynslös.
Men vi argumenterar om en liten gråzon.
Man kan säga att Alberto personifierar Nike.
Han blev tidigt Nikes affischnamn.
Hans uppdrag var att göra USA:s löpare framgångsrika igen.
Nike hade samma mål men ville även bli världsdominerande.
Nikes filosofi tycks vara: "Seger till varje pris."
Tvåan är den förste förloraren. Nike har hjälpt sporten-
-men var finns den moraliska kompassen?
Det är förbluffande att Nike fortfarande stöttar Alberto.
Genom åren har de varit hårda mot dopningsavstängda utövare.
Som Lance Armstrong. Hur länge stod de vid hans sida?
Det är intressant, och jag förstår inte till fullo-
-deras relation, men den tycks vara väldigt djup.
Nike har stått upp för Alberto av många anledningar.
Man anser nog att han behandlades orättvist av USADA.
Eftersom varumärket och Alberto betyder mycket för Nike...
...skulle Alberto aldrig göra nåt som svärtade ner Phil eller Nike.
Nike förstår det, tror på honom och tänker stå upp för honom.
Nike vill rentvå honom. Jag vill veta sanningen.
De har spenderat miljoner dollar på rättsliga kostnader.
Men löpning är Nikes kärna. Det var ur det allt föddes.
Man kan säga att Nike har satsat stort.
De vill inte lämna Alberto i sticket, för de har en lång historia ihop.
De har satsat på Alberto och tänker fortsätta göra det.
Jag vet inte hur berättelsen om Salazar slutar.
Han kanske vinner överklagandet och kommer tillbaka.
Med tanke på USADA:s granskning av Salazar-
-kanske man bör säga: "Att följa reglerna räcker inte."
"Vi vill att ni uppträder rättvist"-
-"på ett sätt som är förenligt med hur vi vill att våra barn idrottar."
Det handlar om två distinkta världar.
Elitidrottens högsta nivå och resten.
Mycket av besvikelsen runt Salazar beror på-
-att folk applicerar den vanliga världens regler på elitvärlden.
Elitvärlden är av nödvändighet helt galen.
Att springa 25 mil i veckan kanske är så otroligt ohälsosamt-
-att det får underliggande sjukdomar att bubbla upp till ytan.
De sägs få läkemedel som de inte behöver.
Du och jag behöver dem inte, men vi springer inte 25 mil i veckan.
Deras kroppar påfrestas jättemycket. Vem vet vad de behöver!
Vi tycks inte ha accepterat att det inte längre är 1954-
-och att vi inte är Roger Bannister som springer på lunchen.
De tränar hela dagarna. Det är helt galet.
Vill man inte avveckla all elitidrott så måste man leva med-
-att det är komplicerat i toppen. Där sker obehagliga saker.
Så ser kontraktet med Nike ut.
De har stakat ut sitt varumärke runt den bästa möjliga prestationen.
Vilka basketspelare sponsrar de? Exempelvis LeBron James.
Det finns en anledning till det. Tiger Woods vann till varje pris.
Michael Jordan likaså. Nike-sponsring är inget tvång.
Det finns andra val, om man vill ha en annan upplevelse.
Frågan som jag skulle ställa mig gällande Nike är:
Om jag otroligt nog var en löpare i världsklass-
-som just hade gått ut college och erbjudits en plats-
-i Nike Oregon Project, skulle jag ha tackat ja?
Det skulle jag fråga mig. Ja, jag skulle ha provat på det.
Men då hade jag vetat vad jag gav mig in på.
Nike och Alberto Salazar avböjde medverkan i filmen.
Nike svarade skriftligen att fallet "förevigar ett falskt narrativ".
Och att Nike "stödjer Albertos överklagande"-
-"och hoppas på en rättvis process. En rättighet som alla bör ha."
Text: Daniel Eklund www.sdimedia.com