Downloaded from YTS.MX
NETFLIX-KOMEDIASPESIAALI
Official YIFY movies site: YTS.MX
Pitää kai mennä vetämään se keikka.
Hyvät naiset ja herrat,
Nicole Byer!
Heippa vaan hei!
Kiitos hurjasti, että tulitte tänne.
Tämä on ihan unelmaa!
Olen tosi innoissani, että saan olla New York Cityssä!
Täältä urani koomikkona alkoi.
Täällä pudotin pizzan maahan -
juustopuoli alaspäin…
ja sitten söin sen!
Täällä panin myös yhtä taksikuskia -
samalla kun toinen sormetti minua.
No niin.
Tiedän, ettei kukaan jaksa enää puhua -
koronasta ja "pandemiesta",
mutta puhutaan siitä,
koska se vei vuoden elämästäni, saatana!
Iseillä oli varmaan tosi hankalaa "pandemien" aikaan.
Sanon "pandemie", koska se on jotenkin kepeä.
Niinpä, iseillä oli tosi rankkaa vuonna 2020.
Ei voi olla poissaoleva, jos ei voi mennä minnekään.
Joku isi tunsi juuri piston sydämessään.
Minusta myös se maskihomma meni ihan pieleen.
Käskettiin pitää maskia. "Pelasta toinen ihminen!"
Ei käy. Olemme kamalan itsekkäitä ihmisiä.
Olisivat sanoneet: "Oletko mielestäsi nätti? Pidä maskia!
Vain söpöt pitävät maskia!
Jos olet hyväperäinen söpis, pidä maskia!"
Koska kaikkein rumimmat kusipäät eivät suostuneet pitämään maskia.
Ehei.
He urputtivat: "Entä kansalaisvapauteni?"
"Pelkkä tuo naama on kansalaistottelemattomuutta."
Tein yhden jutun "pandemien" aikana.
Osallistuin yhden kissan ohitseajohautajaisiin.
Ihan oikeasti.
Niin minä tein.
Ystäväni Marcyn pieni musta kissa Bo menehtyi traagisesti.
Yksi kaverini meilasi kaveriporukallemme:
"Ajetaan hänen talonsa ohi ja kiljutaan."
Niin sitten teimme.
Ajoimme talon ohi etanan vauhtia huutaen:
"Otan osaa!"
Hän itki ja minä kysyin häneltä:
"Surettaako vai hävettääkö sinua?"
Mutta eihän sellaista voi kysyä.
Myöhemmin äänitimme podcastiamme.
Sarjasta 90 päivää morsiamena.
No niin, no niin.
Kuusi ihmistä tietää sen.
Ja te kaikki muut. Alkakaa nyt jumalauta katsoa sitä.
Sehän on ihan helvetin pähkähullu tv-ohjelma.
Teimme siis podcastiamme nimeltä 90 Day Bae.
Se on Patreonissa, maksaa vitosen.
Ja käytämme Zoomia.
Tietävätkö kaikki, mikä Zoom on?
Käyttävätkö kaikki Zoomia?
Tiedämmekös, mikä Zoom on?
Miksi perkeleessä se on Zoom?
Zoomaushan tarkoittaa tarkentamista. Minne? Olkkariiniko?
No siis…
Me jututimme Zoomissa niitä sekopäitä,
kun pikkuinen musta kissa hyppäsi kaverini taakse.
Olin ihan, että…
Voi ei.
Pakko kertoa ystävälleni,
että kun hän kääntyy katsomaan,
hänen kuolleen kissansa haamu -
on hänen takanaan ottamassa lunkisti.
Pakko kertoa kaverilleni,
että hänen kotonaan kummittelee!
Ja niin aloin itkeä, ihan oikeasti.
Marcy sanoi: "Mikä helvetti sinulla on?"
Sanoin hänelle: "Marcy, kun käännyt ympäri,
kuolleen kissasi haamu on takanasi."
Ja Marcy sanoi: "Nicole,
hankin uuden kissan."
Kai tuollaiset jutut pitää kertoa, jumalauta!
Kerroin saman tarinan terapeutilleni,
ja hän nauroi päin naamaa.
Sanoin hänelle: "Ensiksi, olet liian kallis."
Ja toiseksi, elimme vuotta 2020.
Silloin oli tappajamehiläisiä! Miksei haamukattejakin?
Onkos täällä mustia paikalla?
Jee!
Täällä on yksi tyttö eturivissä!
Rosa istahti meidän kaikkien puolesta!
Eikä vain busseissa.
Saanko…
Saanko kysäistä yhtä asiaa?
Hyvä.
Kun Black Lives Matter oli kuumimmillaan,
en tiedä sinusta,
mutta joka ikinen valkoinen,
jolle iskin silmää, heilautin kättä tai jalkaa, tekstasi minulle.
Moni valkoinen naurahti. "Joo, minä tekstasin!"
Mutta…
tekstasivatko he sinulle?
Lukiko siinä tekstarissa näin:
"Kerro, jos voin jotenkin auttaa."
Niin! Mitä helvettiä, valkoiset?
Mitä helvettiä?
Ei tarvitse kertoa, että olen ainoa musta kaverinne!
Pitäkää se paska sisällänne!
Enkä tarvitse apua, olen elossa!
Mutta…
Mitä vastasin?
Olin syvästi loukkaantunut,
että ainoat valkoiset,
jotka eivät tekstanneet,
olivat kundeja, joiden kanssa olin pannut.
Että anteeksi vain!
Onko mustilla merkitystä vain kun on yhden sisällä?
Ihan totta, valkoiset!
Ihan totta nyt!
Pakatkaa syyllisyytenne ja pankaa se postiin!
Muistatteko, kun luulimme ennen vaaleja, että postit suljetaan?
Ihan saataran friikki vuosi!
Kaikki ihmettelimme:
"Pitää ostaa postimerkkejä! Miksi? Me ollaan Zoomissa!"
Mutta tykkään panna valkoisia kundeja.
Niin rajusti, että esi-isänsäkin itkevät.
Kerron vielä yhden.
Tykkään panna valkoisia kundeja.
Tykkään siitä!
Mutta pitää olla varovainen.
Pidän raisusta seksistä,
mutta sidontaleikit voivat päättyä huonostikin.
Kerron vielä yhden!
Voi juma, että tykkään panna valkoisia kundeja.
Tykkään siitä!
Ihanaa tuntea etuoikeudet sisälläni.
Pelleilin vain.
En pane vain valkoisten kundien kanssa.
Kasvatin mirrini niin, ettei se näe värejä.
Mutta minua panettaa,
ja tilanne äityi hälyttäväksi viime vuonna.
Se oli hätätilanne. Mietin, miten paneskella turvallisesti.
Ehkä kundit voisivat pitää maskia.
Ei se ole söpöä tai seksikästä. Mietin, että no joku tuttu sitten.
Pläräsin listaa kamuista ja kaluista…
Törmäsin yhteen kundiin.
Laitoin hänelle viestin Bumblessa.
Hän on myös tuttuni, ja panin viestiä.
"Moi. Törmätäänkö riemureiällä?"
Hän vastasi: "Ei."
Ja jatkoi vielä: "Seurustelen nykyään. Tuletko podcastiini vieraaksi?"
Se jälkimmäinen osuus -
sattui itse asiassa enemmän.
Ai niin, tietävätkö kaikki siis, mikä riemureikä on?
Täällä taitaa olla vähän ujoa väkeä. Ei hätää, kerron teille.
Jos ajatellaan perinteistä riemureikää,
eli sen klassista määritelmää…
Sehän on seinä, jossa on reikä,
ja siihen voi panna kalunsa, jos on vaikkapa senaattori.
Ja…
Toisella puolella on tosi söpö homppeli, joka näyttää vähän sinulta.
Ja…
Hän toitottaa siellä polvillaan:
"Nam, nam!
Nyt on masu täynnä!"
Se on siis riemureikä.
Ja…
Olen googlaillut, löytyykö niitä naisille. Se on aika maskuliininen juttu.
Laitan hakuun "missä on riemureikiä naisille".
Onko niitä naisille New York Cityssä?
Luultavasti. -Ai luultavasti?
Tuo ei ollut "kyllä".
Olen hakenut niitä hulluna. FBI-agenttini kysyi, olenko kunnossa.
Ei, en ole.
Panettaa vain ihan helvetisti.
Se olisi hyvä mainos keskellä yötä: "Oletko kuullut riemurei'istä?
Nyt edullisesti, riemureikiä rouville!"
Mutta kun niitä ei tahdo löytyä vanhasta kunnon Amerikasta.
Mutta löysinpä sitten riemureiän Saksasta!
Eli olen lähdössä lomille!
Ja Saksassa homma hoidetaan siten,
että nainen makaa pöydällä,
ja seinä jakaa hänet tavallaan kahtia.
Ja mirri on siinä tarjolla otettavaksi.
Enkä voinut muuta kuin ajatella,
mitä jos kukaan ei valitse minua?
Mitä jos en tunne mitään maiskutteluja?
Mitä jos en tunne mitään muuta kuin tuulen paljaalla mirrilläni?
En ole kuulkaa valmis tulemaan torjutuksi sillä tasolla.
Opin muutakin "pandemien" aikana.
Voi tilata vaikka yhden pullon Ranchin salaattikastiketta kotiin.
Tosin se maksaa kaksikymppiä.
Olen muuten vegaani. Kiitos.
Hän on sankari. Se on risti, jota kannan.
Kiitos.
Valmistin itselleni vegaanisia -
"kananugetteja". Kananugetteja! Vegaanisia kananugetteja!
Miksi…
Miksi vegaaniruoissa on heittomerkkejä siellä,
missä niiden ei kuuluisi olla?
Niissä lukee "chik'n", ei "chicken". Chik'n!
Eli…
Tein siis niitä pikku vegaanikananugetteja ja olen vegaani.
Ennen kuin… Olen vegaani.
Paitsi syön kananmunia.
Ja tuota…
Joskus Kraft-salaattikastiketta, ja joskus pari kyljystä.
No joo, ehkä en ole vegaani,
mutta tärkeintä on se, että olen identiteetiltäni vegaani.
Niin kerta.
Olen kuin veganismin oma Rachel Dolezal.
Onko selvä?
Tein niitä vegaanikananugetteja ja halusin Ranch-salaattikastiketta.
Niinpä tilasin Postmatesin sivuilta kastiketta,
ja odotin sen saapuvan ovelleni.
Ding dong, se tuli.
Avasin oven,
ja siellä se pullo oli yksinään.
Ei pussia eikä mitään.
Kyllä kahdestakympistä voisi sentään antaa pussin mukaan -
tai kutitella vähän klitskua.
Senhän voisi valita. "Tippi vai kutittelu?"
Enkä voinut olla miettimättä asiaa Postmatesin näkökulmasta.
He ahersivat pandemien ajan.
"Vien elintärkeitä tarvikkeita. Olen Herran asialla."
"Yksi pullo salaattikastiketta?
Se ämmä asettaa minut hengenvaaraan jonkun kastikkeen takia?
En kyllä anna pussia. Ei käy. Ehei.
Ja naapurit luulevat, että hän tilaa ruokaa henkensä pitimiksi?
Ei käy!
Suksikoot helvettiin!"
Vuoden 2020 lopulla -
nyrjäytin nilkkani.
Koska Herramme sanoi "rakas lapseni, haista paska".
Nyrjäytin nilkkani, koska kaaduin portaita alas,
kun olin liian innoissani päästessäni pois kotoa.
Jouduin sitten Glendale Memorial -sairaalaan.
Jos ikinä liikutte Los Angelesin alueella,
älkää menkö sinne.
Minulla ei ollut siellä kivaa.
Ei. Se oli oikeasti kamalaa.
Yksi hoitaja yritti nyysiä alkkarini.
Lisää siitä kohta. Ensin…
Ambulanssikyyti maksoi jumalauta 700 dollaria -
vakuutuksen kanssa!
Eikä kukaan edes tarjonnut vettä.
Se oli kuin surkein Uber-kyyti koskaan!
Siis herra jumala. Ja sairaalassa -
pönkkäsin jalan ylös tyynyllä,
joka oli omasta olkkaristani.
Ohikulkijat sanoivat: "Tuo on Targetista."
Minä: "Ei, Anthropologiesta. Minulla menee hyvin."
Tarvittiin muuten seitsemän miestä kantamaan minut ulos.
Ajattelin, että tämä voisi olla noloa, tai voitaisiin pitää kimppakivaa!
Mutta en viihtynyt, eikä kimppakivasta ollut tietoakaan.
Ja sairaalassa sanoin:
"Anteeksi, voisinko saada kipulääkettä? Koska minulla ei mene hyvin."
Ja hoitaja sanoi: "Ai, joo."
Hän pani minulle kanyylin ja lääkettä.
Ja tuntui, että nam, jee, olen elossa!
Mutta olinkin yhä ihan kanttuvei.
Että mitä helvettiä?
Sain kuulemma lumelääkettä.
Pelkkää suolaliuosta.
Sanoin: "Kuulkaas nyt. Nilkkani näyttää U-käännökseltä.
Antakaa kunnon kamaa, jumalauta!"
En tiedä, tiesittekö, mutta värillisille määrätään opioideja -
paljon vähemmän kuin valkoisille.
Siksi valkoisilla on pahempi heroiiniriippuvuus.
Mietin asiaa, että vai niin.
Ehkä rasismi onkin joskus hyvästä?
Värilliset ovat nimittäin jotenkin onnistuneet kiertämään opioidikriisin.
Mutta palataan hoitajaan, joka yritti nyysiä alkkarini.
Makasin sairaalasängyssä ja sanoin: "Anteeksi, minun pitää käydä pissalla."
Se mies siihen: "Ei käy. Et voi kävellä."
"Mutta täällä on hulluna potilaita, jotka eivät voi kävellä.
Miten he sitten pissaavat?" Hän sanoi: "Haetaan Jenny."
Minä siihen: "Kuka helvetti on Jenny?
Joku Kusikuiskaaja, vai? Mitä ihmettä?"
Niinpä Jenny tuli paikalle ja kuulosti oikeasti tältä:
"Voi ei! Sinun pitää käydä pisulla!"
Sanoin: "Kyllä, Jenny. Minun pitää käydä pisulla."
Hän selosti, miten se laite toimii.
"Eli tässä on purkki,
ja tässä letku.
Ja sinun pitää ottaa tämä pikku osa -
ja panna se pimpsukkaasi."
Ai että pimpsukkaan?
Pimpsukkaan? Käytä lääketieteellistä termiä. "Mirriä".
Oikeasti? Kasva aikuiseksi.
Niinpä -
panin sen siis "pimpsukkaani".
Ja Jenny sanoi:
"No niin, anna mennä!"
Aloin sitten pissata -
ja alleni alkoi muodostua lammikko.
Katsoin Jennyä ja sanoin:
"Tämä ei taida toimia."
Sitten Jenny sanoi:
"Voi ei! Nyt meidän pitää putsata sinut!"
Sitten Jenny putsasi minut kuin helvetin ison vauvan.
Hän lallatteli: Putsataan oikea poski
ja vasen poski
ja sitten vähän vakoa
ja selkää varoa
Hän ei laulanut.
Hän hyräili, mikä oli karmivampaa.
Ja sitten hän sanoi:
"Otetaanpa nämä märät alkkarit."
Sanoin: "Eivät ne ole märät. Laskin ne aika alas."
Hän sanoi: "Minä otan ne."
Minä siihen: "Ei, älä."
"Otan ne!" "Älä!"
Olimme köydenvetoa alkkareillani,
kunnes sanoin: "Ne eivät ole märät!"
Ja Jenny siihen…
No sitten…
Siinä minä yhä makoilin,
siinä perkeleen sairaalasängyssä.
Olin siinä tosi kauan. Kokonaiset kahdeksan tuntia.
Leimasin kellokortinkin.
Vilkaisin hoitajaa taas ja sanoin:
"Anteeksi, minulla on taas pissahätä."
Hän sanoi: "Haetaan Jenny."
Minä siihen: "Haetaan Jenny."
Niin Jenny tuli takaisin ja sanoi:
"Taasko?"
Ja minä siihen: "Niin, saatanan teletappi. Taas."
Sama ruljanssi. Panin jutun pimpsukkaani.
Erona oli vain se,
ettei mieshoitaja lähtenyt huoneesta.
Ja Jenny sanoi:
"No niin, anna mennä!"
Silloin toinen hoitaja sanoi:
"Jenny, et laittanut laitetta päälle."
Onkohan Jennyllä -
kaikkien aikojen erikoisin perversio?
Hän opiskeli hoitajaksi,
sai töitä sairaalasta,
ja päivät on tätä: "Peukut pystyyn!
Saisinpa putsata lihavan mustan ja tunkea taskut täyteen alkkareita!"
Tuo nauru.
Minulla oli runsaasti aikaa toipuilla -
ja katsoin tosi paljon tv:tä -
ja kaikenlaisia ohjelmia.
Katsoin yhden dokumentin KKK:sta.
Easy Breezy, Beautiful oli tiistaisin.
Ohjelmassa yksi mies julisti:
"Olen mestarivelho." Minä että mitä helvettiä?
Hänen kaverinsa sanoi: "Ja minä mestarilohikäärme."
Tuumasin, että hei,
tuohan on kuin Harry Potterista.
Niinpä tein vähän tutkivaa journalismia. Jalkauduin kansan keskuuteen.
Toisin sanoen menin Wikipediaan ja…
Kuunnelkaapa nyt tarkkaan.
Minusta Harry Potter -
perustuu KKK:hon.
Lähdetäänpä pikku tutkimusmatkalle!
KKK:ssahan on niitä mestarivelhoja.
Ja mikä Harry on?
Mestarivelho.
KKK:n porukka pukeutuu kaapuihin.
Entäs Tylypahkassa?
Kaapuihin.
Ja KKK:ssa käytetään termejä kuten Yöhaukka ja Sulttaani.
Ne ovat kuin suoraan jostain kielletystä metsästä.
Koko KKK:n premissi… Premissi.
Mitä?
Siis koko KKK:n homma perustuu sille…
Että pidetään valkoiset ja mustat erillään.
Ja Harry Potterin premissi on se,
että pidetään noidat ja ei-noidat erillään.
Elikkä…
jos jatkamme tällä logiikalla…
Se on ihan vedenpitävä.
Eli ei-noidat -
ovat mustia ja heitä kutsutaan "jästeiksi".
Heitä haukutaan "kuraverisiksi",
mikä on tavallaan velhomaailman n-sana.
Tylypahkassa on myös jästiopintoja.
Tuumasin, että kas vain. Sehän on mustien historian teemakuukausi!
Uskon, että J.K.K.K. Rowling…
istuskeli jossain kahvilassa -
pikku tauolla transihmisten haukkumisesta.
Ja…
Se on kokopäivätyö.
Ja -
hän tutkaili internetiä ja hoksasi,
että "kas vain, KKK.
Kylläpäs vaikuttaa kauhealta mutta samalla vallan juonikkaalta!"
Kun Harryhän on puoliksi jästi, puoliksi velho.
Kun taas Hermione on jästi ja musta. Ron on valkoinen velho.
Kun tarkemmin ajattelee,
se kertoo monirotuisesta pojasta, mustasta tytöstä ja valkoisesta pojasta,
jotka haastavat rasistisen patriarkaatin velhomaailmassa!
Että minua panettaa.
Olen matkustellut, nyt kun leikitään, että "pandemie" on ohi.
Ei se ole.
Minun pitää mennä Pennsylvaniaan.
Yäk, hyi, argh!
Yäääk.
Mikä suorakulmio täynnä roskaa.
Koko alueen Philadelphiasta Paskaburgiin voi heivata roskiin.
Onkos täällä väkeä Pennsylvaniasta?
Ihan sama, en peru sanojani.
Pääsitte pakoon. Olette täällä hyvästä syystä.
Olin ajelemassa sen helvetin suorakulmion läpi,
ja bensa loppui White Havenissa. Kävipä tuuri.
Naurat liian äänekkäästi epäonnelleni.
Ajoin rähjäisen huoltoaseman pihaan. Nousin vuokra-autostani.
Tungin korttia automaattiin. Ei onnistunut.
Olin ihan äimänä.
Menin sitten sisään ja sanoin:
"Anteeksi, yksi bensa, kiitos."
En tiedä, miten sitä tilataan.
Olen New Jerseystä, ja laki kieltää tankkaamisen itse.
Jumankauta, mitä maalaismeininkiä.
New Jerseyssä autoilijat ovat kuin kuninkaallisia.
Huikkaamme ikkunasta: "Hop hop, tankki täyteen halvinta!"
Sanoin siis: "Yksi bensa, kiitos."
Siellä oli pari valkoista äijää, joilla oli yhteensä kuusi hammasta.
Ja kas kummaa, he puhuivat etelän aksentilla.
Sanoin: "Voi jukranpujut.
Paras ottaa bensa kotipakettiin."
Ja niinpä maksoin sen.
Kävelin vuokra-autolleni,
ja olin kauhean kömpelö.
Kompuroin kiveyksellä ja nilkka nyrjähti.
Ajattelin vain:
"Näin mustat kuolevat!"
Aloin raahautua autoa kohti,
vilkuillen taakseni, raahauduin taas,
vilkuillen taakseni.
He olivat liian lihavia ehtiäkseen perääni.
Lisäksi…
Mitähän he miettivät, kun katsoivat ikkunasta?
Jotain tyyliin -
"katso, tuo kiva musta rouva tanssii Thrilleriä"?
Minun piti käydä myös Appletonissa Wisconsinissa.
Voi veljet, miten söpö nimi kaupungille.
Appleton, Wisconsin.
Mutta perillä he sanovat: "Ähäkutti, olemme roskasakkia!"
Eivät kaikki, jotka tulivat keikalle, olleet pahoja,
mutta tosi moni käyttäytyi ihan helvetin huonosti.
Ehkä he vetivät liikaa juustoa ja unohtivat käytöstavat.
Kerran yleisössä oli valkoinen nainen, jolla oli synttärit.
Niin. Tiedätte jo, mistä puhun.
Tällä planeetalla ei ole mitään -
niin läpitunkevan äänekästä ja väkevää,
kuin valkoinen nainen, jolla on synttärit.
Hän voi varastaa vauvan ja huutaa:
"Minulla on synttärit!"
Ja lain mukaan hän saa pitää vauvan.
Se valkoinen synttärisankari, jonka tapasin,
kutsutaan häntä vaikka…
no vaikkapa Kristaksi.
Koska se oli hänen nimensä.
Mistäkö tiedän sen?
Keikallani hän huudahti: "Olen Krista. Minulla on synttärit!"
Niinpä roastasin häntä vähän.
Ja tiedättekö mitä?
Krista. Hui kamala, hän ei kauheasti tykännyt.
Ehei, sillä Krista kuoriutui todelliseen, lopulliseen muotoonsa,
joka on itkevä valkoinen nainen, jolla on synttärit.
Itkevä valkoinen synttärisankarinainen on kuin Mewtwo Pokémonissa.
Itkevä valkoinen synttärisankarinainen on Thanosin rautahanska.
Hoksaatteko?
Itkevä valkoinen synttärisankarinainen on kryptoniittia maalaisjärjelle,
onko selvä?
Olen ollut baarin vessassa,
kun joku itkee, ja muut hössöttävät:
"Auttakaa! Hänellä on synttärit!"
Voinko kertoa teille yhden jutun?
Nautin, kun näin Kristan itkevän.
Tuntui kuin minulla olisi ollut synttärit!
Imaisen itseeni valkoisten naisten voimat ja energian.
Katsoin hänen itkevän,
ja olin kuin Bette Midler Hocus Pocusissa.
Imin sitä itseeni, että minäkin kuoriutuisin lopulliseen muotooni.
Musta nainen, jolle on yks hailee, itkeekö joku,
tai onko hänellä synttärit.
Anteeksi kauheasti, aivan sama!
Jos minä itkisin aina, kun asiat eivät mene kuten haluan,
olisin oikea uima-allas.
Enkä voi kastella kallista peruukkiani.
Ilmainen se oli.
Minä…
Olen katsonut tosi paljon -
Karen Gone Wild -videoita.
Oletteko nähneet niitä?
Voi herra jumala, miten rapahullua sakkia.
Rakastan heitä.
Aina kun katson niitä, mietin,
kuka heitä odottaa kotona.
Että rakastaako joku niitä hulluja?
Ihan oikeasti.
Istuuko heidän lapsensa sohvalla -
Instagramia pläräten ja huudahtaa:
"Äiskä!"
Äiskällä on samanlainen t-paita ja lapsi kysyy:
"Sinäkö sen viharikoksen teit?"
Miten niiden raivohullujen kumppanit puhuvat heille?
Odottavatko he yötä mussuttaakseen heidän mirriään?
Pelleilin vain.
Ei niitä naisia kukaan mussuta. Ehei.
Eivät he silloin messuaisi julkisilla paikoilla.
Ja tajuan kyllä ironian, kun itse messuan täällä julkisesti.
Mirrini kaipaa kyllä lisää mussutusta.
Mutta kun katsoin videoita,
tajusin, että Kareneita on vain kolmella eri tasolla.
Ensimmäinen on tuohtunut, tyyliin: "Kyllä!
Käskin sen ruskean naisen palata ruskeaan kotimaahansa.
Entä sitten?"
Toinen on vähän äkäisempi.
Hän sanoo: "Kyllä!
Käskin sen ruskean naisen palata ruskeaan kotimaahansa!
Hän on takuulla varas, silmäkulmassa oli pilke!
Ei, en ole töissä täällä!
Enkä ole ikinä käynyt täällä! Hei, ovatko nämä Kathy'sit tarjouksessa?"
Kolmatta tasoa kutsun "Yltiö-Kareniksi".
Hänet löytää ruokakaupoista.
Hän heittelee pois tavaroita ostoskärryistään.
Hän sanoo: "Kyllä! Käskin sen ruskean naisen -
palata ruskeaan kotimaahansa!
Ei rusinoita! Ne näyttävät vanhoilta mustilta!
Ei taateleita! Ne näyttävät lihavilta vanhoilta mustilta!
En voi syödä rinkeleitä.
Ne näyttävät notkeilta mustilta!
En voi syödä piparkakku-ukkoja.
Ne näyttävät tyylikkäiltä mustilta alasti!
Jos ne ovat muka tyylikkäitä, miksi ne ovat alasti?
Kyllä! Käytän n-sanaa! Ja lausun myös r:n ja k:n!
Ja aion muuten vaatia anteeksipyyntöä,
sillä koirani kuoli!
Minä tässä olen uhri! Minä!
Valkoinen nainen! Me puhumme aina -
nelijalkaisista ystävistämme,
mutta minua vainotaan,
koska olen valkoinen nainen!"
Täällä joku valkoinen nainen tuumii:
"Hän puhuu minusta."
Mutta kuuntele ystävääsi Kelly Clarksonia. Toivo jotain, ota riski ja häivy.
Minua väsyttää.
Ihan kauheasti.
Sheivasin mirriäni suihkussa tässä yksi päivä -
ja väsähdin puolivälissä.
Niinpä jätin homman kesken.
Ja jotta tulisi parempi mieli,
sanoin: "Nicole, tämä vaatii kaksi suihkukertaa."
Enkä ole vieläkään tehnyt sitä.
Kun väsyttää.
Kerroin tämän Tacomassa, ja yksi nainen karjui:
"Kolme suihkukertaa!"
En voi lakata miettimästä, miten iso mirri hänellä on.
Minulla on vain kaksi huulta.
Minä…
Kerran päädyin panemaan yhden katsojan kanssa.
Kiitos.
Se mies oli Irlannista.
Hän puhui sillä korostuksella.
Ja kun hän sai, hän sanoi: "Tiedän, kuka kähvelsi onnenkaluni."
Pelleilen vain.
Oikeasti hän sanoi:
"Et tainnut vitsailla siitä sheivaushommasta?"
"Irlannissa nimesi olisi Patchy O'Hoolaghan."
Minä siihen:
"Miten häipyä irkkutyyliin hyvästelemättä hotellihuoneestaan?"
Minua väsyttää.
Kauheasti. En jaksa enää elokuvien uusintoja.
Hyvä aasinsilta, eikö?
Siis…
Miksi kaikki pitää tehdä uusiksi? Ne on jo nähty.
Kenelle uusi Leijonakuningas oli tarkoitettu?
Siis kuka lapsi ajatteli alkuperäisen nähtyään:
"Tiedän, että siinä on leijonia, mutta hitsi vie,
ne eivät näyttäneet tarpeeksi realistisilta!"
Kenelle se oli?
Ja Beyoncé esitti Nalaa.
Siis kenen idea?
Kenen mielestä se oli hyvä idea?
"Lähdetäänpä juomapaikalle, Simba."
Kenen mielestä se oli hyvä idea?
Ja jos ette tiedä, miltä Beyoncén puheääni kuulostaa,
tänä iltana, kun menette nukkumaan,
etsikää se YouTubesta. Sanotte:
"Sehän olikin aika hyvä imitaatio."
Mutta Beyoncé on ihan liian vahva ollakseen jossain sivuosassa.
Jos Leijonakuningas pitää tehdä uusiksi, tehkää Beyoncésta Leijonakuningas!
Mutta on se aika hassua, Simba.
Nimittäin…
Mitä nainen haluaa -leffasta tehtiin uusi versio.
Muistatteko sen?
Jos ette muista sitä,
pääosassa oli Mel Gibson.
Hän kuuli, mitä… Just joo.
Hän kuuli…
"Vou" Mel Gibsonille?
Oletko ollut karanteenissa koko ikäsi?
No niin. Mitä nainen haluaa oli leffa, jossa pääosaa esitti Mel Gibson.
Hän kuuli naisten ajatukset -
ja kohteli heitä siksi paremmin.
Ja sitten Mel tuumasi: "Tämä jää tähän leffaan!"
Selkis!
Ja niinpä sitten -
uudessa versiossa on Taraji P. Henson.
Leffan nimi on Mitä mies haluaa.
Olin vähän äimänä.
Mehän tiedämme jo,
mitä miehet haluavat.
Mistä se elokuva kertoo? Mistä?
Käveleskeleekö Taraji siinä muina naisina?
Hän näkee miehen. Hän vilkuttaa,
mies myös. Hän kuulee tämän ajatukset, ja niitä on yksi:
"Haluan, että nielet mällini."
Mistä se leffa kertoo?
Puolitoistatuntia naisen pelkoa?
Oikeasti, mistä?
Voi kuulostaa siltä, että vihaan miehiä.
Hei, hei, hei! Niin vihaankin.
Niin vihaankin.
Monet teistä, hyvät herrat, olette varsinaisia paskasankoja.
Mutta haluan myös poikakaverin!
Haluan vain hypätä paskasankoon ja imeä munaa.
Tiedättehän?
Hyppään ja teen näin.
Kuvitelkaa, että noin imen munaa.
Kuin soittaisin saksofonia jazzahtavasti.
Mies: "Voitko mennä polvilleen?" Minä: "Ota kiinni!"
Leijun kuin Pahan perinnössä.
Päätin tämän vuoden alussa -
poistua mukavuusalueeltani -
ja kokeilla jotain uutta, kuten anaaliseksiä. Ei vaiskaan.
Tykkään siitä. Liukkarit kehiin.
Mutta…
Päädyin lopulta ilmoittautumaan twerkkauskurssille.
Kun menin sinne, olin yksin 11 valkoisen naisen kanssa.
Tulin ennen opettajaa.
Peräni on upea, ja arvasin heidän ajatuksensa:
"Hän on saapunut.
Hän on tullut keskuuteemme opettaakseen meitä."
Ja kun imaisen valkoisten naisten voimat ja energian, tein näin.
No niin, täältä pesee, te kaikki Beckyt ja Laurat!
Opetan teidät vetkuttamaan ihan perkeleesti!
Sitten opettaja tuli. Sanoin vain: "Ole hyvä."
Musiikki alkoi soida. Minulla ole rytmitajua.
Kamala asia saada tietää toisesta.
Peräni oli kuin tiilikasa. Ei inahtanut. Kuin sanoen: "Uhmaan liikettä."
Ihan hyödytön. Kuin Liberty Bell.
Isoine halkeamineen. Nätti, mutta hyödytön. Inhoan Pennsylvaniaa.
Siinä kellossa on metallinpaljastin.
Kuka helvetti nyt kiikkuisi sitä paukuttamaan? "Ding dong, pimpelipom!"
Tanssitunnin jälkeen minua suretti.
Kävelin autolleni, ja mietin: "Voi hitsi. Voi helkutin helkutti.
Olen huono musta."
Ja kuulkaa.
Ja valkoiset ette sitten sano niin.
Minä voin sanoa, koska olen huono musta.
Mietin, miten muuten olen huono musta.
Näytän siltä, kuin osaisin laulaa.
Pidätte minua sielukkaana.
Ehei, ei sävelkorvaa.
Mutta…
Aina kun käyn karaokessa,
väki innostuu kauheasti.
Astun sisään ja se alkaa.
"Tännehän tuli oikea pikku Aretha."
"Ilmetty Jennifer Hudson ennen Painonvartijoita."
Haistakaa paska. Vitsi on täydellinen.
Tiedän, etten osaa laulaa.
Mutta tykkään härnätä vähän. Ehkä laulan, ehkä en.
Ehkä laulan, ehkä en voi.
Ehkä laulan, tai no en!
Sitten tulen känniin. "Anteeksi?
Tulen laulamaan."
Niinpä…
Nousen lavalle. Alan huojua väärään tahtiin.
Kaikki luulevat, että pääsen kärryille. En pääse.
Sitten alan laulaa, ja tältä kuulostan, kun yritän.
Uskotko rakkauteen rakkauden jälkeen?
Rakkauden jälkeen?
Karmean kuuloista.
Cher ampuisi minut.
Mutta -
viimeksi lauloin sen karaokessa,
ja kun huojuin, yksi mies tuhahti: "Tuskallista!"
No niin, sitten lisää minusta.
Kuten olen sanonut jo sata kertaa,
olen sinkku.
Ja mietin sitä itsekseni.
"Nicole,
miten et ole treffailut ketään enempää kuin kolmesti?
Miten?"
Mietin sitä,
että ai niin, puijasin heitä.
Miehet tuntuvat pitävän rennoista mimmeistä.
Jotka osaavat relata. Rennoista mimmeistä.
Minä en ole rento. Olen helvetin seko.
Ääneen sanon miehelle ihan tavallisia juttuja,
mutta mietin ihan sekoja juttuja. Ääneen sanon esimerkiksi:
"Voi että olet hauska!
Otetaan drinkit. Kuka minäkö?
Voisin ottaa tacoja."
Ja sitten…
Ajattelen ihan sekoja, kuten:
"Miksi sinulla kestää yli 30 sekuntia tekstata takaisin?
Rakastatko minua ikinä enemmän kuin koiraasi?
On tunnettu vasta kolme kuukautta,
mutta jos kuolet, pääsenkö hautajaisiin?
Ja silloinko tapaan äitisi?"
Tuo ei ollut vitsi.
Minä…
sanoin sen ääneen yhdelle ystävälleni,
ja hän sanoi: "Relaa vähän."
Olen tarkkaillut teitä pariskuntia. Taisin oivaltaa, mistä on kyse.
Puijaatte olemalla ensin rentoja.
Pari kuukautta myöhemmin voi jo käyttäytyä kuin joku helvetin seko.
Ihan totta, ne riitanne julkisilla paikoilla ovat ihan sairaita.
Ja haluan niihin mukaan, jumalauta!
Haluan olla hississä poikakaverini ja kuuden uhrin kanssa.
Ja…
Katson häntä näin, koska hän on pidempi:
"Hei, hankitaan vauva."
Hän sanoo: "Nicole, nyt ei ole hyvä hetki."
Ja minä sanon: "Koskaan ei ole hyvä hetki."
En edes halua vauvaa vaan muiden tietävän,
että puhumme tästä myöhemmin.
Olin vastikään ruokakaupassa vihannesosastolla.
Kiitos.
Ja…
Pariskunta osti omenoita, ja mies hieroi leukaansa naisen niskaan. Nainen sanoi:
"Jos olet Red Delicious, mikä minä olen?"
Ja mies: "En minä tiedä, Granny Smith?"
Olisittepa nähneet sen naisen reaktion!
Hän potkaisi ostoskärryä: "Vai Granny Smith?"
Takuulla muhinoivat kotona suutuspäissään. Minäkin haluan!
Olin vastikään ravintolassa -
ja salakuuntelin yhtä pariskuntaa.
Tarjoilija tuli siihen -
ja kysyi: "Maistuuko?"
Nainen sanoi: "Hauska juttu.
Kun ruokamme tulivat, pakotin hänet vaihtamaan."
Olin ihan äimänä. Ämmähän varasti miehen ruoan!
On tiettyjä sääntöjä.
Mies suostui ravintolaan.
Hän kävi pöytään, avasi menun.
Hän sanoi: "Otan tuon."
Nainen sanoi: "Etkä ota." Tiedättekö?
Ja varmaan kotona nainen sai hyvän panon.
Minäkin haluan!
Haluan käyttäytyä huonosti julkisilla paikoilla ja kotona -
ja miehen sanovan: "Siedän sinua." Tiedättehän?
Haluan uupuneen miehen. Sitä minä haluan.
Haluan uupuneen miehen.
Ja viedä poikakaverini bileisiin ja esitellä häntä.
Ja hän sanoo:
"Rakastan häntä."
Haluan uupuneen miehen,
koska silloin hän ei jaksa häipyä!
Mietin itsekseni,
miten saan napattua uupuneen miehen.
Miten?
Ja ajattelin, että ehkä tapaan jonkun perinteiseen tyyliin.
Lopetan nettideittailun. Menen baariin.
Ja niin menin yhteen baariin -
ja jututin yhtä kundia.
Hän sanoi: "Olen Dave.
Olen tosi innostunut kirjoista."
Minä: "Vai niin, Dave.
Millaisista kirjoista pidät?"
Hän vastasi: "Sellaisista kuvailevista, mielikuvitusta kiihottavista."
Sanoin: "Vai että kirja?"
En voi paneskella toopen kanssa.
Niinpä aloin flirttailla baarimikon kanssa. Hän sanoi:
"Hei, olen Benny.
Kuin 'Benny and the Jets'."
Olen kuullut Benny-nimen ennenkin.
Ei tarvitse tarkentaa. Tiedätkö, mikä on kirja?
Hän sanoi kyllä.
"Saat kelvata."
Eli…
Majoitun hotellissa, missä baari oli,
sillä mukavuus ennen kaikkea.
Ja…
Hän tuli vuoronsa päätyttyä -
koputtamaan ovelle.
Avasin oven, ja siinä hän seisoi,
kulhollinen kanaa sylissään.
Ei siis friteerattua kanaa.
Koska se vaatisi pidemmän keskustelun.
"Benny, en tunne sinua niin hyvin, että tämä olisi huvittavaa."
Siinä oli kulhollinen grillattua kanaa.
Sanoin hänelle: "Benny,
miksi toit kulhollisen grillattua kanaa?"
"Proteiinin takia."
Tokihan se on vastaus.
Mutta ei se vastaus, jota odotin.
No, pyysin häntä panemaan kanan pöydälle.
Ei kuitenkaan yöpöydälle.
Ratsastaisin hänellä huudellen: "Proteiinia!"
Mutta ei sitä proteiinia, jota halusin.
Niin aloimme pelehtiä.
Annoin kunnon poskihoitoa.
Annoin jormalle kyytiä ja…
Hänellä oli puolistondis, ja minä että nyt sisään!
Jos on puolistondis, voi piukistella,
ettei huomio herpaannu.
Samalla tuntee olevansa ongintalaite.
Olipa helvetin tyhmä vitsi.
No, Benny kapusi päälleni, ja sanoin:
"Kurista minua pikaisesti."
Olenhan aikuinen ja halusin saada.
Elikkä…
Benny sanoi, että joo.
Sitten hän alkoi kuristaa.
Ja tajusin, ettei hän ole lähimaillekaan sisälläni.
Hän vain läpsytteli puolivelttoa heppiään reittäni vasten.
Vilkaisin häntä ja sanoin:
"Nythän vain tapat minua."
Jos ei ole ikinä nähnyt miehen ilmettä, joka yrittää tappaa,
jolla ei siis ollut tarkoitus tappaa,
se on aika hupaisa.
Sitten hän käski kääntyä ympäri. Sanoin ahaa, ymmärrän.
Kukapa haluaisi katsoa uhriaan?
Benny oli takanani ja sanoi jotain, mitä en ikinä unohda.
"Tsiisus. Kuin tosi vetistä nuudelia."
Lause, jonka jokainen tyttö haluaa kuulla.
Sanoin: "Tiedätkö mitä?
Nuudelit käyvät hyvin kanan kanssa, Ala nostella."
Niin että…
Palasin nettideittailuun.
Ja pakko sanoa,
te, hyvät herrat, käyttäydytte kamalan huonosti.
En tajua, miksi lähettelette kalukuvia.
Eikö se ole tullut jo selväksi? Emme jumalauta halua niitä.
Lähetteleekö joku teistä niitä?
Voinko kysyä jotain?
Oletko homoseksuaali?
Mistä arvasit?
Lähettelet niitä sellaisille, jotka haluavat niitä, eikö niin?
Suostumus siis on.
Kysyt, saako lähetellä kalukuvia.
Onko se siis…
Heillä lukee se profiilissa. -Niinkö?
Jos heille sopii, voi lähettää kuvia heti.
Homot osaavat homman.
Että oikeasti.
Mekin tarvitsemme tuollaista.
Kukaan ei ole kysynyt mitään.
Aina vaan "katso heppiäni!"
"Vertaapa tätä moloa muihin."
Ihan oikeasti, mitä hel…
Ihan oikeasti, en halua kalukuvia.
Minusta ne ovat hyödyttömiä.
Ei niistä ole apua. Kuin lähettäisi jollekulle IKEAn kokoamisohjeet.
Ja kaluja on vain neljää eri mallia.
Isoja, pieniä, käyriä ja suoria. Siinä kaikki. Neljä.
Buffalossa New Yorkissa yksi tyttö kiljui.
Hän kysyi: "Entä laiheliinit?"
Vastasin, että nyt olet kyllä omillasi.
En ole ikinä nähnyt laiheliinia kalua.
Lyijykyniäkö kaipaat?
Mikä sinua vaivaa? Onko poikakaverisi nimi Ticonderoga?
En ole ikinä nähnyt…
laiheliinia kalua.
Jos ette tajunneet vitsiä, se on vain vähän erikoisempi lyijykynä.
Mutta niitä on neljä: isoja, pieniä, käyriä ja suoria.
Ja algoritmissa on variaatioita.
Voi olla iso ja suora, iso ja käyrä, iso ja pieni.
Kamala yllätys.
Hän laskee housunsa ja sitä tuumii: "Voi valtava! Nyt saan kyytiä."
Ja kun hän panee menemään, miettii, että jaa.
Voisin tehdä veroilmoitusta.
Sitten on myös pieniä ja suoria, pieniä ja isoja.
Mikä ihastuttava yllätys.
Housut alas, ja sitä tuumii: "Aivan sama."
Myöhemmin on soitettava kaverille:
"Kohdunkaula on melkein hajalla!"
Moni teistä miettii: "Mikä on kohdunkaula?"
Pahin kaikista on silti pieni ja käyrä.
Yäk, hyi, argh!
Pieni ja käyrä? Yäk!
Ällöä! Kuin panisi henkaria. Sekin aika tulee.
Kyllä, se oli aborttivitsi!
Jonka naamioin kaluvitsiksi!
Tiedän, etteivät kaikki tykänneet.
Teidän kannattaa tehdä lahjoitus perhesuunnitteluyhdistykselle.
En lopeta keikkaa aborttivitsiin, koska minut kasvatettiin oikein.
Vietän siis paljon aikaa lentokentillä -
ja lentokoneissa.
En halua yleistää tai luokitella ketään,
se ei sovi minulle. En ole sellainen. Mutta…
Kaikki stuertit ovat homoja.
Kaikki.
Joka ikinen heistä.
Jos kysyy: "Saisinko tyynyn?"
He tekevät näin.
Ja sitten sitä sanoo: "Anteeksi,
suutuitko minulle?"
Aivan kuin joku olisi sanonut heille pienenä:
"Kulta, olet liian upea, sinulle vain taivas on rajana."
Olin lennolla ja riipuksessa luki nimeni.
Siinä luki "Nicole", eli vain kuusi kirjainta,
mutta se jatkuu koko rinnan mitan.
Paras ystäväni teetti sen Brooklynissa, ja kultaseppä kysyi:
"Haluatko oikeasti näin ison?"
Ja kaverini sanoi: "Kyllä.
Ystäväni on hyvin mauton."
Minulla oli se koru lennolla,
ja stuertti tuli sanomaan:
"Sinähän olet siis Nicole."
Ja minä: "Niin, tämä kaulakoru."
Hän jatkoi: "Tunnistin sinut Girl Codesta,
ja olet kyllä tosi hauska."
Ja on aina kiva kuulla, kun joku arvostaa sitä, mitä teen,
ja pitää hauskana, kun usein mietin:
"En tiedä, tykkääkö minusta kukaan tai pitääkö hauskana."
Ja Redditin mukaan ei.
Stuertti sanoi sitten: "Haluatko drinkin?"
Minä: "Kyllä, kiitos. Saisinko vodkan soodalla?"
Hän sanoi: "Tulossa on, tulossa on, tulossa on!"
Ja minä: "No mene sitten hakemaan se.
Vai mitä me hommaamme?"
Niinpä hän meni ja toi kolme pikkuista vodkapulloa -
ja pikkuisen soodaa.
Sanoin: "Sillä lailla."
Join ne, hän tuli takaisin,
kysyen: "Otatko lisää?"
"Kyllä, kiitos."
Hän tuo kolme lisää. Sanoin: "Tänne vaan."
Join ne, ja hän tuli kysymään: "Otatko lisää?"
Sanoin: "En tiedä, miten kieltäytyä."
Hän toi niitä taas kolme.
Jos olette pysyneet laskuissa mukana,
se tekee yhdeksän pientä lentokonekokoista vodkapulloa -
neljän ja puolen tunnin yölennolla.
Kaikki nukkuvat,
enkä ole ikinä ollut niin kännissä.
Istuin paikallani ja mietin:
"Pitäisikö kieriskellä käytävällä?"
Ajatelkaa, että nousisin paikaltani ja panisin maate käytävälle.
Mitähän lennonjohdolle sanottaisiin?
"Laskeutuisimme, mutta yksi musta ämmä ei istu."
Sitten hoksasin,
nyt tiedän, mitä teen.
En mene kieriskelemään käytävälle.
Katson Paluu tulevaisuuteen -leffan.
Niinpä katsoin sen -
kuin en olisi ikinä nähnyt sitä.
Löin polviini ja tirskahtelin,
nenä parin sentin päässä monitorista.
Mietin siinä,
että Martyn ja Docin ikäero on melkoinen.
Ja onko Lorraine ikinä kunnossa?
Ja…
Laskeuduimme JFK:lle seitsemältä aamulla,
ja Shake Shack oli auki.
Niinpä möläytin isoon ääneen itsekseni:
"Jeesus rakastaa pikku vauveliaan!"
Koin olevani siunattu.
Ja…
Kompuroin tiskille ja tein tilauksen,
ja heppu tiskillä sanoi:
"Sinä olet siis Nicole."
Vastasin: "Tiedät, kuka olen, koska olen kuuluisa!"
Kuuluisien ei tarvitse tehdä noin.
Hän näki myös kaulakoruni.
Hän antoi ateriani mukaan. Hän päätti sen, en minä.
Hoipertelin JFK:n läpi ateriapussukka mukana ja tuumin,
että jestas sentään, nyt on kova pissahätä.
Otin ruoan mukaan vessaan ja aloin pissata,
mutta paskahan siinä tuli.
Siinä olin sontimassa ja tuumin, että tuoksuupa se hampurilainen hyvältä.
Aloin syödä sitä.
Olen sinkku!
Sitten tajusin, mitä olen tekemässä,
ja aloin itkeä.
Eli minä itkin, söin hampurilaista, paskansin.
Ja mietin itsekseni,
että nyt tiedän, mistä tulee parempi olo. Alan laulaa!
Sitten aloin laulaa täyttä kurkkua "Somewhere Over the Rainbow'ta".
Samalla kun itkin, söin hampurilaista, olin paskalla.
Ja sitten katsahdin alas ja näin jalat.
Ja sen sijaan, että olisin lopettanut,
koputin väliseinään.
Sanoin: "Anteeksi,
en yleensä ole tällainen."
Ja se nainen, normaali aikuinen kun oli, ei sanonut mitään.
Ja tajusin, että vessa oli täynnä naisia.
He liikkuivat hyvin hitaasti.
Kuin sanoen: "En tiedä, mikä helvetti tuon oven takana on.
Millainen hirviö siellä lieneekään!
Gloria, myöhästyn lennolta, mutta haluan nähdä, mikä helvetti se on!"
Sanoin sitten Glorialle ja hänen ystävilleen:
"Olen ihan kunnossa."
Ja ovathan viimeiset puolitoista vuotta olleet aika syvältä,
mutta emmeköhän me kaikki selviä.
Kiitos kaikille ihan helvetisti, että tulitte.
Ihan totta.
Paljon kiitoksia. Mukavaa iltaa.
Minua panettaa
En tarvitse apua, olen elossa
Jos olet hyväperäinen söpis
Ihan mahtavaa!
Tekstitys: Mirka Pohjanrinne