Downloaded from YTS.MX
Цей фільм містить відверті сцени сексуального насилля,
Official YIFY movies site: YTS.MX
які можуть травмувати психіку глядачів.
Рекомендовано встановити вікове обмеження.
-Усі зібралися? -Ніби.
Бо я повторювати не буду.
Уже рік і 11 місяців
сім'я оплакує втрату цієї людини.
А ви в суботу назвали це мильною оперою.
У неділю порівняли із фільмом Альмодовара.
Та це — не мильна опера,
а судова справа 19-річної дівчини.
У Міхасі, Малага, відчайдушно шукають 19-річну дівчину.
Росіо Ваннінкхоф.
Усі ЗМІ висвітлювали цю справу — преса, телебачення, радіо.
Це була одна з найгучніших справ за останні роки і на той час.
По всій Іспанії, не лише на Коста-дель-Соль,
цю історію в деталях висвітлювали у пресі.
Це була дуже гучна справа, що привернула увагу всієї нації.
Кримінологія досі шукає відповідь на запитання:
«Чому певні люди перетинають цю межу і, в результаті, вбивають інших?»
Я не лише юрист, я ще й кримінолог, а ця справа є парадигмою
для всіх майбутніх юристів.
Мене іноді вражає, яке значення надається життю жінок.
ОРИГІНАЛЬНИЙ ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ ФІЛЬМ NETFLIX
ЛА-КАЛА-ДЕ-МІХАС, АНДАЛУСІЯ, ІСПАНІЯ
FRANKFURTER ALLGEMEINE, THE NEW YORK TIMES, FINANCIAL TIMES
Хоч нас від початку було багато, Росіо почала тренуватися однією з перших.
Не те, щоб їй дуже подобався футбол,
але вона любила весело проводити час.
Спробувала і захопилася.
Вона грала під номером шість, своїм улюбленим.
-Так, шість. -Кожна мала свій номер.
Особистий номер, і ми сварились, якщо нам їх міняли.
-Наші рідні і друзі сідали тут. -Так.
Всі приходили подивитися: і сестра Росіо Роза, і її мама Алісія.
-Всі приходили. -Всі наші мами сиділи тут.
Коли ми забивали свій перший гол, ми з Росіо робили так.
І казали: «Не копіювати».
Так, а потім всі за нею повторювали, а вона кричала: «Не копіювати».
-Так. -Ми були дітьми.
-Нам було по 15 чи 16 років. -16.
Ми були ще дітьми.
У той час вона була дуже закохана у свого хлопця, Тоні.
-Сильно закохана. -Так, до божевілля його кохала.
-Вони були дуже гарною парою. -Він був красенем, і вона теж красунею.
Дуже гарна пара. Дуже привабливі молоді люди.
-З нею було дуже весело. -Так, вона була веселою.
Завжди усміхалася.
-Так. І ніколи ні на кого не злилася. -Ніколи.
Взагалі не злилася.
-І завжди була на позитиві. -Так.
Завжди була у доброму гуморі.
Завжди.
Я пам'ятаю, що тоді, два-три роки поспіль,
на ярмарку був кіоск, де грав важкий рок.
Неподалік від входу
завжди ставили каруселі для дітей,
а за ними — намети, де можна було поїсти і потанцювати.
А в дальньому кінці ярмарку, на березі річки,
ставили чотири альтанки, де можна було випити калімочо.
А ми це дуже любили.
Ріки калімочо, хеві-метал і рок.
Там завжди була чудова атмосфера.
1999 9 ЖОВТНЯ
Того вечора ми планували зустрітися там.
Пам'ятаю, було близько десятої вечора.
Кілька друзів з нашої компанії були там, чекали.
Минали години, а Росіо все не було.
Ми чекали на неї.
А вона так і не прийшла.
Вона вийшла з дому свого хлопця,
і мала піднятися на пагорб,
а дорога там неосвітлена, по обидва боки поля.
Не дивно, що до нас вона не дійшла.
1 ДЕНЬ ПІСЛЯ ЗНИКНЕННЯ
Тієї ночі дочка не повернулася, і ми пішли її шукати.
Ми йшли, і я помітила велику пляму крові.
Кажу: «Подивись, яка велика пляма крові».
«Схоже, тут вбили тварину».
Я підійшла ближче
і побачила дончині кросівки.
Кажу: «Це кросівки Росіо».
А він мені: «Ні, не може бути».
Вже кричу: «Це кросівки моєї доньки»,
бо у мене почалася справжня істерика.
Прошу: «Викличте поліцію, бо це кросівки моєї доньки».
ДОВГЕ ВОЛОССЯ, КАРІ ОЧІ
ЗАЯВА ПРО ЗНИКНЕННЯ ЛЮДИНИ
Коли заявили про її зникнення,
зателефонував слідчий суддя і повідомив,
що було виявлено імовірне місце злочину,
і запросив криміналістів провести експертизу.
За нашою попередньою оцінкою, там справді стався якийсь напад,
бо крові скрізь було багато.
Ми спершу думали, що там відбулася бійка,
і комусь розбили носа чи рота,
чи навіть нанесли поранення холодною зброєю.
А далі ми знайшли ще більші, місцями витягнуті сліди крові,
що вказували на те, що людина рухалася набагато швидше.
Можливо, бігла.
На певному відрізку сліди зникли,
а далі ми знайшли місце з набагато більшою плямою,
що вказувала на втрату великої кількості крові.
Було знайдено й інші плями крові,
схожі на ті, що утворюються, коли по землі тягнуть тіло.
Вони зупинилися на тому місці, де було виявлено сліди шин.
Були спроби встановити як тип коліс, так і тип транспортного засобу.
Знайшли заплямовану кров'ю хустку
і пару кросівок, які належали жертві.
ФОТОГРАФІЧНИЙ ЗВІТ
-ЗРАЗКИ ДЛЯ АНАЛІЗУ -ЗРАЗКИ КРОВІ
-ДВА КРОСІВКИ -НА ХУСТЦІ
Всі виявлені на місці недопалки відправили
на перевірку можливості встановити ДНК через слину.
Ми зібрали всі речові докази, що могли б надати інформацію про те,
чи був на місці хтось ще, особу кого можливо встановити
за допомогою цих зразків.
НА НЕДОПАЛКУ ЗНАЙДЕНО ДНК ЧОЛОВІКА
Ми почали більш детально досліджувати
зібрані дані.
Не пам'ятаю, хто мені зателефонував, і як я дізнався,
що Росіо зникла тієї ночі, коли ми мали зустрітися.
Пам'ятаю, як включив ранкові новини
і почув по радіо, що Росіо Ваннінкхоф зникла.
Для мене це був шок.
Я розридався, начальник питає: «Що з тобою?»
Кажу: «Це моя подруга», а він: «Що сталося?»
І тоді я дізнався, що в Ла-Кала місцева поліція
і криміналісти вже проводять пошукову операцію.
Тож я попросив у свого начальника дозволу долучитися до пошуків.
І решта моїх друзів теж приєдналася.
Я прошу всіх допомогти мені повернути мою дочку.
І ставитися до неї якомога краще.
Велике спасибі всім, хто нам допомагає.
Таких людей дуже багато.
У мене теж є три доньки того ж віку.
Ми живемо неподалік і прийшли підтримати.
Підтримати матір, батька і всю родину.
Ми зробимо все можливе, щоб Росіо знайшлася.
Тривають пошуки Росіо.
…19-річної дівчини, яка зникла у суботу.
Через тиждень у пошуках брало участь вже понад 600 осіб.
Були групи Цивільної оборони і місцевої поліції,
і ми на своїх мотоциклах піднімалися на пагорб, оглядаючи місцевість.
Шукали.
Та це як шукати голку в копиці сіна.
Ми почали непокоїтися, думати:
«А якщо з нею справді щось трапилось, і я її знайду?»
«Якщо підніму каналізаційний люк і знайду її?»
«Якщо зазирну за дерево? Якщо…»
Було дуже важко.
Пам'ятаю, ми тоді поїхали з колегою.
Ми припаркувалися перед будинком Алісії Орнос.
А люди йшли безперервним потоком.
Сім'я виходила до журналістів, надаючи інформацію, яку ми запитували.
Якщо ніхто про це не говоритиме, не підніматиме це питання,
тоді люди забудуть.
А як бачите, тут присутні всі ЗМІ:
преса, представники всіх телеканалів.
Це єдиний спосіб не дати закрити справу.
Я хочу, щоб її повернули.
Живою чи мертвою, але повернули.
Минуло три тижні.
Звісно, було багато сліз,
багато переживань з приводу зникнення,
багато ридань.
Ці почуття поширювалися,
зачепили не лише родину, яка страждала найбільше,
а й усіх довкола: волонтерів, її друзів зі школи і серед сусідів.
Практично у всіх був такий настрій.
Панувала атмосфера тотального смутку.
25 ДНІВ ПІСЛЯ ЗНИКНЕННЯ
Ми повинні повідомити вам новину, яку самі воліли б ніколи не чути.
Знайдено тіло, яке може виявитися тілом Росіо Ваннінкхоф,
на 25-й день після її зникнення.
Тіло знайшли прихованим у чагарях за населеним пунктом,
лише за 200 метрів від автомагістралі, що веде до Марбельї,
біля вузької стежки, якою не проїхала б машина.
Коли криміналісти прибули на місце забрати тіло,
виявилося, що від нього лишився один скелет.
Здавалося, ніби труп пролежав там набагато довше.
Збираючи речові докази,
вони знайшли кілька великих чорних пакетів для сміття,
а серед одягу, що в них лежав, знайшли футболку.
Зважаючи на плями крові на футболці, ми були практично упевнені,
що це труп тієї дівчини, Росіо Ваннінкхоф.
Знаєте, я щодня проїжджаю повз те місце.
І згадую щодня.
І щоразу повертаю голову в той бік,
дорогою туди і назад.
І думаю: «Ми шукали її тут, а знайшли за 20 кілометрів».
Коли ми робили розтин, п'ятеро судмедекспертів,
зі мною шестеро,
ми робили його мало чи не таємно,
бо знали, що увага з боку ЗМІ була надзвичайною.
Ми витратили на розтин дуже багато часу.
Працювали до ночі, застосовуючи всі свої знання,
бо знали, що несемо величезну відповідальність.
Рештки, з якими нам довелося працювати, могли б надати набагато більше інформації,
якби труп зберігався у нормальних умовах.
Але в умовах тієї вологості, дощу і спеки,
швидкість розкладу тканин набагато більша.
Органи не збереглися,
тобто ми виявили самі лише кістки.
Тож нам довелося шукати інші докази того,
яким чином міг бути проведений той імовірний напад.
Нам вдалося встановити ряд близько розташованих поранень,
в основному на спині.
Було вісім колотих ран, одна біля одної,
нанесених холодною зброєю з одностороннім лезом.
Які висновки?
Що насправді стався дуже жорстокий напад.
Нанесені однотипні поранення.
Нападник наносив їх дуже швидко,
а жертва була або повністю знерухомлена,
або просто не мала часу поворухнутися.
Я не сумніваюся, що зараз у кожного з вас розбите серце.
Я усім серцем і думками з вами,
і особливо з батьками і рідними загиблої.
-Не знімайте. -Будь ласка.
-Вічна пам'ять Росіо! -Вічна!
Дайте дорогу, розійдіться, будь ласка, майте повагу.
-Дайте дорогу. -Вічна пам'ять!
Розійдіться.
-Дайте дорогу. -Пропустіть їх.
-Тепер опускаємо її і кладемо. -Добре.
-Опускайте. -Підштовхніть ззаду.
-Штовхайте ще трохи вперед. -Прощавай, красуне.
Ще трохи вперед. Штовхайте.
-Залиште їх ненадовго. -Це її мама. Дайте матері хвилинку.
Очевидно, що в той час
усі близькі Росіо і всі мешканці міста жили в страху.
І цей страх підживлювався панікою, яку посилювала преса,
особливо телевізійні програми, де обговорювалася ця справа.
Зрештою, це призвело до виклику елітної групи Цивільної гвардії,
яка брала активну участь у розслідуваннях в Алькасері.
Тобто були задіяні всі можливі ресурси.
Слідчі знайшли відбитки пальців
на поліетиленових пакетах з місця злочину.
Проаналізували сліди шин, знайдені на дорозі.
І знайшли дві волокнини на рештках Росіо Ваннінкхоф.
На той момент розслідування не вело до арешту,
підозрюваних ще не було.
Але вже були певні дані, речові докази, здогадки,
над якими працювала Цивільна гвардія.
Злочин досі залишається нерозкритим, і всіх непокоять питання:
«Хто ж убивця? І коли його спіймають?»
Слідчі просто повинні були щось знайти,
бо тиск з боку громадськості був надзвичайним,
а в них нічого не було.
Те, в якому стані знайшли рештки Росіо,
унеможливило визначення таких особливостей,
як, наприклад, чи зазнала Росіо сексуального насильства.
АКТ СУДМЕДОГЛЯДУ
ОГОЛЕНИЙ ТРУП
Що ж сталося?
Одним з висновків, до якого дійшли слідчі,
побачивши, наскільки широко були розведені ноги жертви,
стала теорія, що все це — симуляція.
Інакше кажучи, що злочинець навмисне виставив усе так,
щоб імітувати сексуальне насильство.
Тому вони виключили сексуальне насильство
і підкреслили, що мотив злочину — ненависть і помста.
Чи могла пристрасть бути мотивом злочину?
Це хтось із близьких знайомих сім'ї.
Сповнений пристрасті і образи.
Хтось із близького кола.
Це думка Маргарити Ланді, і я з нею частково згоден.
Отже, слідчі починають допитувати найближче оточення Росіо Ваннінкхоф.
СВІДЧЕННЯ ЗАПИСАНІ ЗІ СЛІВ
Допитували усіх знайомих Росіо, навіть її хлопця,
а також родичів Росіо.
Але всі вони мали алібі.
Можна поставити вам запитання?
Минув майже рік з дня смерті Росіо Ваннінкхоф.
На даний момент Цивільна гвардія звузила коло до трьох підозрюваних у вбивстві.
Це двоє чоловіків і одна жінка.
Наприкінці того року вони знайшли підозрюваного,
на якого нібито вказувало багато доказів.
ОЗНАКИ
Зрештою, підозру викликали свідчення однієї особи, яка стверджувала, що бачила,
як жінка штрикала ножем фото Росіо.
Схоже, поліція наблизилася до встановлення особи вбивці Росіо Ваннінкхоф.
Не лише з'являється інформація про підозрювану особу,
а й називають її ім’я і прізвище.
Долорес Васкес.
Ось вона, Лолі Васкес.
ВЕРЕСЕНЬ 2000 РОКУ
ВИПУСК НОВИН
На світанку 9 жовтня минулого року 19-річну Росіо Ваннінкхоф було вбито
десятьма ударами ножа в спину.
Її труп виявили в результаті довгих пошуків.
Сьогодні подруга матері дівчини провела п'ять годин у суді,
звинувачена у цьому вбивстві.
Розійдіться. Дайте дорогу!
З поліції подзвонили, сказали,
що заарештували Марію Долорес Васкес.
Лолі. Вона була останньою, кого я могла підозрювати.
Вона була доброю до мене, коли я розлучилася, допомагала з дітьми.
Відводила їх до школи, забирала, мила, готувала вечерю.
Багато допомагала.
Куди ви її ведете?
-Вбивця! -Розступіться, будь ласка.
Вбивця!
-Вбивця! -Розступіться, дайте проїхати.
Вбивця!
Це Марія Долорес Васкес, близька подруга матері дівчини.
…Долорес — близька подруга Алісії.
…близька подруга сім'ї.
Долорес Васкес, подруга родини…
…звинувачується у вбивстві дочки своєї близької подруги Алісії Орнос.
Вона була найкращою подругою мами Росіо.
Вона допомагала ростити і виховувати дівчину, як друга мати.
Вони придбали цей будинок у Міхасі і розпочали нове життя разом,
з трьома дітьми Алісії.
Мати жертви, Алісія, мала трьох дітей.
Вона розлучилася зі своїм чоловіком, який жив у Нідерландах,
і вступила у стосунки з іншою жінкою.
На ім'я Долорес Васкес.
Вони підтримували романтичні стосунки майже 11 років.
Вона допомагала виховувати дочок Алісії.
Але на момент вчинення злочину
минуло вже чотири роки, як вони розірвали стосунки.
Я кохала її більше, ніж будь-кого.
Кажу відверто.
Вона дарувала мені ніжність і підтримку.
Заспокоювала мене.
І я кохала її усім серцем.
Моя дочка прожила з ними багато років, поки вчилася в Малазі.
Жила зі своєю тіткою Лолі, з Алісією і на той час ще з Росіо.
Вони всі дуже милі дівчата.
Алісія теж. Тож для нас це було природно.
Розслідування сконцентрувалося на Долорес Васкес.
Одним із мотивів,
над яким міг би задуматися будь-хто з присяжних чи професійних суддів,
було те, що дівчина була перешкодою, чи виступала проти,
чи створювала складнощі для стосунків,
в яких Долорес перебувала з її матір'ю.
І ось ми маємо мотив.
Лолі казала: «Якби не Росіо, я повернулася б до неї».
Через це мою доньку і було вбито.
Якби вона не ревнувала,
не відчувала б, що я з кимось іншим,
можливо, моя дочка була б жива.
Отже, вона скоїла це з помсти, через те, що я не хотіла повертатися до неї.
В очах ЗМІ й громадськості, Долорес Васкес була винною
з моменту її арешту.
Що думаєш, Маргарито? Що підказує твоє серце?
Мушу визнати, мені вона здається винною.
ЗААРЕШТОВАНА
Хоч вона і не зізналася, у жителів Ла-Кала-де-Міхас сумнівів немає.
Ходили чутки, цю людину вже обговорювали.
Від самого початку родичі й поліція вважали, що нападник знав Росіо.
Кілька фальшивих доказів, нібито підкинутих Долорес,
ускладнили розслідування.
Цей злочин став матеріалом для телевізійних програм.
В першу чергу тому, що всі його елементи,
взяті разом, були дуже парадигматичними
з точки зору багатьох соціальних проблем.
І основна з них — лесбофобія.
Рідні Росіо кажуть, що Долорес жінка сильна, агресивна і дуже владна.
Вона дуже мстива і дуже жорстка.
Як Алісія Орнос може говорити такі речі,
поширювати таку безсоромну брехню про мою сестру, знаючи,
що сестра допомогла їй виростити трьох дітей?
Злопам'ятна, агресивна, обачна.
Усе ретельно прораховувала.
Їй потроху створювали образ
злої і холоднокровної жінки,
яка вичікувала чотири роки,
складаючи план вбивства Росіо Ваннінкхоф, бо ненавиділа її.
ОДИН РІК ПІСЛЯ АРЕШТУ
ПАЛАЦ ПРАВОСУДДЯ МАЛАГА
АЛІСІЯ ОРНОС СТВЕРДЖУЄ, ЩО ДОЛОРЕС ВБИЛА ЇЇ ДОЧКУ, ЩОБ ПОМСТИТИСЯ
Я досі пам'ятаю черги біля входу,
бо цей судовий процес став подібним на якусь мильну оперу.
Люди хотіли стежити за кожним днем судового розгляду.
Вони стояли в чергах по 4–5 годин,
щоб зайти у зал і подивитися, що відбувається.
Мабуть, це мій найжахливіший спогад.
Я стежитиму за всім процесом, мені більше нічого робити,
бо я пенсіонерка.
Я на боці матері загиблої дівчини.
Вона втратила доньку.
Вона страждає. Я це знаю, бо я сама мати.
І це дуже важко.
А та інша жінка, здається мені,
дуже холоднокровною і авторитарною.
Долорес Васкес було дуже складно,
бо вона була людиною, яку недолюблювали,
яка не була милою чи приємною,
яка була лесбіянкою в 1999 році,
і яку могли засудити до 15-ти років ув'язнення.
Упродовж процесу нам довелося вести битву ще й на вулицях,
а не лише в залі суду.
Вся ця інформація,
що здійняла такий галас у ЗМІ,
дуже впливала на суд присяжних.
Представники ЗМІ закінчуйте, будь ласка, швидше.
Триває опитування свідків. Це займе багато часу,
бо давати свідчення було запрошено більш ніж 50 осіб.
Сьогодні зранку в суді був показаний випуск телепередачі Informe Semanal,
в якому працівник Цивільної гвардії заявив,
що немає прямих доказів проти Долорес Васкес.
…ми продовжимо розслідування і зробимо усе можливе,
щоб знайти переконливі докази і з'ясувати, що сталося насправді.
Адже наразі правда в тому, що ми нічого не знаємо напевне.
У нас є певні теорії, але як усе було насправді, нам не відомо.
За відсутності речових доказів, Цивільна гвардія підготувала звіт,
в якому були натяки на звинувачення Долорес Васкес
і її психологічний профіль.
Мало не основним доказом у справі
вважалася ненависть, яку Долорес Васкес відчувала до Росіо.
Ви стверджуєте, що ви часто сварилися…
ФРАНСІСКО МОНТІХАНО, ПРОКУРОР ЗАПИС ІЗ ЗАЛУ СУДУ
…бо ви обидві були однаково впертими,
і завжди прагнули нав'язати свої принципи.
Так, прокуроре, та це не значить…
ДОЛОРЕС ВАСКЕС
…що Росіо не любила мене, а я не любила Росіо,
чи що ми сварилися.
У нас із Росіо були хороші стосунки,
набагато кращі, ніж вважають її мама і родичі.
Її хатня робітниця, росіянка, якщо не помиляюся,
розповіла дуже значущий факт,
схожий на сцену з фільму,
що в той час,
коли по всьому місту були розклеєні оголошення про зникнення Росіо,
Долорес взяла кухонний ніж і почала штрикати одну з цих фотографій.
А коли штрикала ножем, примовляла: «Це моя проблема».
Вона пояснювала: «Я була вдома і плакала над фотографією Росіо».
«Оскільки моя робітниця погано розуміє іспанською»,
«я взяла ніж, щоб показати, як Росіо вбили».
ПРОТОКОЛ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
Що зазначили на захист Долорес під час розгляду?
Що її не бачили на місці злочину,
що знайдені відбитки шин не збігаються з відбитками її машини,
і що знайдені волокнини не збігаються з одягом Долорес.
Було доведено, що відбитки пальців,
знайдені на пакетах для сміття,
не належать Долорес Васкес.
І у неї було алібі.
Вона сказала, що доглядала за дочкою племінниці того дня,
але це не взяли до уваги.
Серед публіки постійно повторювався такий коментар:
«Вона нічого не каже, отже, радше за все це скоїла вона».
Вона не виявляла каяття.
Не виказувала почуття несправедливості.
А це завжди дуже впливає на присяжних.
Той факт, що Долорес Васкес була лесбіянкою,
використовувався під час судового розгляду
для нападок на неї.
ГОМОСЕКСУАЛІСТИ, ЩО ЗАЗНАЛИ ДИСКРИМІНАЦІЇ,
ВИКАЗУЮТЬ НАДМІРНУ ЖОРСТОКІСТЬ
Це був спосіб показати, що Долорес Васкес відповідає профілю
і здатна була вбити Росіо Ваннінкхоф.
ЖЕРТВА НА ПРАВОМУ БОЦІ
ВКАЗУЄ НА НАПАД ГОМОСЕКСУАЛІСТА
ГОМОСЕКСУАЛІСТ
ПРОЯВЛЯЄ СПАЛАХИ АГРЕСІЇ
Коли до нас приходили гості,
АЛІСІЯ ОРНОС ЗАПИС ІЗ ЗАЛУ СУДУ
вона завжди представлялася моєю сестрою,
бо соромилася наших стосунків.
Ви б сказали, що вона не приймала свою сексуальну орієнтацію?
Думаю, це було її травмою.
Я не вбивала Росіо. Я не бачила Росіо.
ДОЛОРЕС ВАСКЕС ЗАКЛЮЧНА ПРОМОВА
Єдине, про що я прошу усіх вас, усю Іспанію,
бо про мене вже багато говорили,
шукайте винних, бо я цього не коїла.
А той, хто це зробив, досі на волі.
Можливо, навіть тут, у цій залі.
Проти мене не було жодних доказів.
І ніколи не з'явиться, бо я не винна.
Ви побачили докази?
Ви ж були там, зі мною. Ви бачили переконливі докази?
Хоч один доказ, що міг би відправити мою сестру за ґрати?
Ви журналісти, чи не так?
Я хочу, щоб її засудили мінімум на 20 років.
Бо за 20 років ніхто не поверне мені дочку.
Ні за 14, ні за 30, ніколи.
Головна новина цього дня — вирок, який буде винесено
у Провінційному суді Малаги.
Ви бачите, скільки представників ЗМІ та камер надворі.
Ми, присяжні, більшістю голосів визнаємо підсудну,
донью Долорес Васкес Москера…
винною у вбивстві.
Прошу тиші. Зберігайте тишу, будь ласка.
Я казала сестрі: «Ми переможемо».
Хоч це і не виграш, але справедливість досягнута.
Вона не вірила.
А я казала: «Справедливість буде досягнута».
І це сталося. Дякувати Богу.
Я бачу прокурора, який вів цю дуже складну справу.
Послухаймо його.
Що ви можете сказати про вирок? Ваше перше враження?
Я просив 15 років. Тож 15 років і один день вже непогано.
Убивця!
КОЇН АНДАЛУСІЯ, ІСПАНІЯ
2003 14 СЕРПНЯ
КОЇН — 25 КМ — ЛА-КАЛА-ДЕ-МІХАС
Той день…
я добре пам'ятаю.
Усе до дрібниць.
Прокидаюся вранці, іду до її кімнати, її там немає.
ЕНКАРНА ГУСМАН МАТИ СОНІ КАРАБАНТЕС
Телефоную її подрузі, а та мені каже,
що мою доньку провели додому.
А я кажу: «Її тут немає».
Тоді я вирішила пошукати надворі.
Там, за три будинки до мого дому,
біля дерева я побачила
доньчин босоніжок,
її сумочку,
її мобільний на землі.
Кров на машині мого чоловіка, і на сусідській машині теж.
Це було 14 серпня, останній день ярмарку,
близько 16:00 мені телефонує журналіст радіомережі Cadena SER
і запитує, що я знаю про зникнення дівчини на ярмарку в Коїні.
Я одразу кажу йому, що не маю такої інформації,
і що жодна дитина не зникала в Коїні.
Він переконує, що це так.
І тут я помітив машини мобільних підрозділів ЗМІ.
Це вже мене насторожило, і я занепокоївся.
Я звернувся до начальника поліції,
і він мені розповів, що Соня зникла на світанку,
що батьки подали заяву,
і що вже ведеться попереднє розслідування,
і опитують свідків.
-Тут чи там далі? -Трохи ближче.
-Трохи ближче, будь ласка. -Добре.
Отут, станьте ближче. Не занадто?
-Нормально. -Я піднесу ближче мікрофон.
-Приготуйтеся. -Усе готово.
-Кажіть. -Ми ще нічого не знаємо.
Хочу лиш попросити, якщо хтось щось знає,
хоча б щось,
може, хтось з її друзів щось бачив чи чув,
благаю, скажіть, щоб її повернути.
Бо ми зараз дуже переживаємо.
Бо все, що зараз відбувається, занадто важко для нас.
-Дякую. -Велике спасибі.
-Дякуємо вам. -І ми вам.
-Так добре? -Так, чудово.
Поверни камеру туди, у напрямку Люцерна.
Повільніше.
-Покажи озеро. -Те озеро, так?
Човни.
Ми одружилися в Коїні.
А мій чоловік отримав роботу в Швейцарії,
тож я поїхала з ним.
І всіх трьох дітей я народила там.
Спершу двох старших, а вже пізніше Соню.
Досить вже!
Годі!
Досить вже!
Скажи щось.
Привіт.
Там у нас була робота.
-Ти відео знімаєш? -Так.
Ми прожили там 26 років.
Зараз 7:45.
Збирайтеся, ходімо вже.
І коли двоє старших закінчили школу,
Соня захотіла переїхати до Іспанії.
Та й ми всі теж.
Тож ми повернулися у 2000-му чи у 2001-му році.
І вона добре інтегрувалася.
Звісно, у неї були тут друзі,
бо ми бували тут у відпустках.
У неї були тут двоюрідні сестри.
Вона планувала вступити до інституту
і отримати диплом.
Але не судилося.
З плином годин відчай охоплює сім'ю
17-річної дівчини, яка вчора зникла у Коїні, провінції Малага.
Ретельні пошуки продовжуються,
однак знайдені речі дівчини не віщують нічого доброго, адже на деяких є кров.
Пам'ятаю у справі Соні Карабантес були уламки скла від фари.
Точно знаю, що офіцерів Цивільної гвардії
відправляли перевірити кожну автомайстерню провінції Малага,
чи привозили їм ремонтувати фару в машині, що відповідає опису.
Ми розпочали низку розслідувань,
наприклад, серії сексуальних нападів,
скоєних в районі міст Торремолінос і Бенальмадена,
а також пов'язали це зі зникненням дівчини у Мотрілі,
адже профілі дівчат були досить схожими.
А зважаючи на те, що вони зникли під час проведення ярмарку,
ми почали збирати інформацію
на всіх учасників ярмарку, які їздили як до Мотріля, так і до Коїна.
Звітуйте, якщо щось побачите.
Усе має значення, навіть якщо вам здається, що ні.
Важливе все — одяг, взуття, будь-що.
Одразу викликайте мене, я підійду.
До пошуків приєдналося багато людей.
Здавалося, зібралася вся громада.
Часто можна було почути:
«Ця дівчина місцева, її сім'я потребує нашої допомоги».
І люди почали долучатися і віддавати не лише свій час,
а й усе, що могло знадобитися для пошуків.
Коли виглядав у вікно подивитися, що відбувається надворі,
мене охоплювали емоції, та й досі, як згадаю.
Всі знали, що зникла дитина,
і її потрібно знайти.
Хочу подякувати вам від щирого серця
за все те, що ви робите, від найменшого до найстарішого.
Ви стільки зусиль докладаєте.
Я не можу підібрати слів, щоб висловити всю свою вдячність.
Окрім цього, Цивільна гвардія продовжувала ще й своє розслідування,
але найголовнішим для них було відшукати живу людину.
5 ДНІВ ПІСЛЯ ЗНИКНЕННЯ
Ми не знаємо навіть її телефона.
Її знайшли?
Телефонували з Мадриду, сказали, що знайшли її. Але це ще не підтверджено.
-От побачиш, вона повернеться. -Авжеж.
-А де її там знайшли? -Невідомо.
-Треба швидше їхати туди, питати. -Телефонували ж з Мадрида.
Сьогодні вдень неподалік від Коїна було знайдено тіло дівчини.
Зроби голосніше!
Досі немає офіційних підтверджень,
але побоюються, що це може бути Соня Карабантес,
17-річна дівчина, яка зникла у четвер.
Було знайдено тіло жінки.
Ми боїмося найгіршого, але підтвердження ще не було.
Щойно прибула суддя. Служба карного розшуку веде розслідування.
Я зв'язався з представником уряду,
і він пообіцяв, щойно у нас будуть новини,
направити сюди криміналістів,
і надати необхідну допомогу нам і сім'ї.
Ось вони.
Це було в районі сусіднього міста Монда.
Її знайшли у джерелі,
завалену зверху камінням.
Напередодні ввечері йшов дощ,
і багато слідів було стерто, але собаки…
вже шукали там раніше, і не…
Але того дня вони знайшли її там, під камінням.
Того дня жертва була на ярмарку в Коїні.
Вона попрощалася з друзями за кілька метрів від свого дому,
і там на неї напав зловмисник.
Він наніс удари в різні частини тіла, залишив її вже майже непритомною,
що не дивно, бо удари були сильними.
Вона намагалася захищатися. Він затяг її у машину
І відвіз щонайменше за 11,5 км звідти,
до віддаленого місця.
І вже там він завдавав їй як внутрішніх, так і зовнішніх травм,
і душив футболкою, що і стало причиною її смерті.
Це було шоком для всіх.
Склалася ситуація, коли через занепокоєння
дівчата не виходили з дому на ярмарок, на вечірки чи на вулицю.
Усіх охопив страх.
Постійний страх, і не лише в Коїні.
А й у сусідніх містах.
У мене є дві племінниці й донька.
-І ти за них боїшся? -Так, я занепокоєний.
Кажуть, можливо, це хтось з її близьких, бо недалеко від Коїна.
Ми не знаємо, хто цей чоловік. А він десь там, на волі.
Моїй дочці теж 15 років, і я дуже непокоюся.
Завдяки тому, що Соню знайшли швидко,
ми отримали змогу дістати, опрацювати і проаналізувати речові докази.
На зустрічі, яку ми провели в офісі представника уряду,
полковник Пако Габейа сказав нам,
що було знайдено зразки епітелію під нігтями Соні Карабантес.
Ці біологічні зразки негайно проаналізували,
внесли до кримінальної бази даних ДНК
і порівняли.
З чим?
З іншим генетичним зразком, знятим з недопалку,
що знайшли за 2,5 метри від плями крові,
з місця злочину у справі Росіо Ваннінкхоф.
При порівнянні цих двох генетичних зразків
було встановлено, що вони збігаються.
ДНК ЧОЛОВІКА
Людина з місця того злочину 1999 року
виявилася тією ж особою, яка напала і вбила Соню Карабантес.
Здається, ми були першими, хто помітив той збіг ДНК.
І це було
просто грандіозно.
Потроху ситуація проясняється.
Недопалок англійської цигарки, епітелій під нігтями Соні Карабантес,
зразки ДНК, виявлені в обох випадках, збігаються.
Існувало щось, що пов'язувало ці два зникнення,
і це щось було таке серйозне,
таке болюче,
а також дуже жахливе.
Особливо для особи, що просиділа у в'язниці 17 місяців.
І, починаючи з цього моменту, ситуація закрутилася.
ВИННА
15 РОКІВ ЗА ВБИВСТВО
Я хотіла б, щоб винний, хай ким він є,
заплатив сповна.
Під час 14-денного судового процесу, недопалок не згадувався.
Говорили багато дурниць, а про нього — ні.
Питання в тому, чи виправдають нововиявлені докази
обвинувачену на цей час Долорес Васкес.
Коли розслідування зайшло у глухий кут, і ми не знали, з чого почати,
нам зателефонували з комісаріату Фуенхіроли
і попросили під'їхати до них,
бо якась англійська леді чилійського походження,
хоче повідомити нам певну інформацію.
Я зустріла Тоні в 1996-му році.
Я знала його як Тоні Кінга. Мені він представився Тоні Кінгом.
Спочатку я мало що про нього знала.
Він майже не розповідав про своє життя.
А коли ми почали зустрічатися, він став дуже ревнивим,
завжди хотів зустріти мене,
СЕСІЛІЯ КІНГ КОЛИШНЯ ДРУЖИНА ТОНІ
підвезти мене кудись.
І всі думали, що він милий, піклується про мене.
Я теж думала: «Він дуже милий, він просто дбає про мене».
Таким чоловіком він видавався.
Ніби він за мене горою.
Наші стосунки тільки почалися,
а п'ять місяців по тому я завагітніла.
Не знала, що робити. Зізналася, що вагітна.
І коли народилася Сабріна, ми одружилися.
Ми приїхали в Іспанію, де живе моя сестра,
у вересні 1997-го року.
В Іспанії Тоні починає поводитися підозріло,
бреше, зникає кудись,
губить телефони, розбиває машини і все таке.
Я повторювала своїм рідним:
«З ним щось не так».
«Не знаю, що саме, але щось не те, і я боюся».
Я вирішила стежити за ним,
бо він мене лякав, хоч я і не знала чому.
Просто відчувала.
Пригадую, я тоді була вдома з Сабріною, моєю дочкою.
Тоні позичив у моїх друзів машину.
Його довго не було, і от він повертається.
Вже пізня ніч, він іде у ванну кімнату,
замикає двері, сидить там певний час,
а потім виходить з ванної і знову кудись іде.
Я заходжу у ванну, а там усе чисто вимите.
Ані плями.
І це мене насторожило, бо зазвичай він не прибирає.
Завжди лишає одяг на підлозі.
Тож я здивувалася.
Я подумала: «Щось тут не так».
Тієї ночі зникла Росіо.
І мені це видалося підозрілим.
Я розповіла це усім своїм родичам, друзям, сестрі.
Усі вирішили, що я з глузду з'їхала,
бо Тоні не міг так вчинити,
а я вигадую дурниці.
Мене вважали несповна розуму,
бо я думала, що мій чоловік когось убив.
А я так і думала.
Зрештою, я подала на розлучення.
Сесілія Кінг була збентежена
і знервована тим, що хотіла нам розказати.
Вона пригадала, що коли Тоні приїхав забрати чи повернути доньку,
вона побачила на тильному боці його лівої долоні шрам чи рану.
Тож у день, коли Соня зникла у Коїні,
я запідозрила щось дуже погане,
бо у нього була перев'язана рука.
…17-річна дівчина…
І раптом у новинах таке.
Ми з Девідом, моїм хлопцем,
були здивовані й шоковані:
«Ого. Ще одна дівчина зникла».
Ми глянули одне на одного і хором: «Тоні».
Одразу і одночасно: «Це точно Тоні».
Прийнявши у Сесілії заяву,
я поспілкувався з британським колегою, Джоном О'Ніллом, з посольства,
і розпитав його про Тоні Александра Кінга.
Тіно Війабона зателефонував мені
14 вересня 2003 року.
ДЖОН О'НІЛЛ МІЖНАРОДНИЙ ПРЕДСТАВНИК
Я набрав свій офіс у Лондоні,
і невдовзі мені повідомили тривожну інформацію.
З'ясувалося, що це дуже небезпечна особа,
яка вже мала судимості раніше.
Він сказав мені, що їм Тоні відомий, як Тоні Бромвіч,
і що він здійснював сексуальні напади в Лондоні.
Це ще більше переконало нас, що ми на вірному шляху.
І вони знайшли Кінга.
Потім встановили за ним спостереження.
Ми з'ясували, що він працює у пабі
і живе з іспанкою в Алаурін-ель-Гранде.
Ми організували спостереження у пабі.
Дізналися, коли він виходить на роботу, і коли закінчує зміну.
Нас здивувало, що він пішов у бік школи.
Біля школи був будинок, в якому він жив.
За огорожею стояв автомобіль.
Це була Мазда з британськими номерами,
а у неї була розбита фара.
Тепер підказкою став час.
А ще треба було дістати зразки ДНК цього чоловіка.
І їм вдалося взяти зразок його ДНК,
може, зі склянки, з якої він пив,
чи з іншого викинутого недопалку.
І зробили те, що ви й подумали,
порівняли зразки. І отримали повний збіг.
ОДИН МІСЯЦЬ ПІСЛЯ ВБИВСТВА
-Без коментарів. -Хоч кілька слів.
От і все. Кінг був заарештований,
і підписав зізнання у перші кілька днів,
і в Національній поліції, і в Цивільній гвардії.
Отже, ми отримали докази, що він причетний до цих двох зникнень і смертей.
Після завершення цієї справи, в Іспанії стався великий інцидент.
Адже була проблема,
пов'язана з першою справою,
бо за вбивство Росіо Ваннінкхоф вже когось засудили.
Жінку, Долорес Васкес, засудили до 15 років ув'язнення.
І цей факт зробив цю справу ще гучнішою.
Коли Кінга заарештовують,
звільняють Долорес Васкес, яка чекає на новий судовий розгляд,
бо Вищий суд Андалусії скасував вирок.
Чому?
Тому що присяжні мали лише побічні докази,
до того ж, не пояснили,
що саме переконало їх
визнати Долорес Васкес винною.
ПЕРША ПОЯВА НА ПУБЛІЦІ ПІСЛЯ 519 ДНІВ УВ'ЯЗНЕННЯ
Я нікому не бажаю потрапити за ґрати.
Я пізнала багато неприємного.
Багато місяців. І мені не хотілося б говорити про це.
ДІМ ДОЛОРЕС ВАСКЕС
Я провела два чи три місяці в одиночній камері.
Що тут ще скажеш?
Я не кажу, що арешт був незаконним.
Будь-хто з нас міг би бути підозрюваним.
Мені нічого було приховувати тоді, як і сьогодні нема чого.
Я приїхала, мене почали допитувати і постійно повторювали:
«Це ти зробила».
І чинили надзвичайно сильний психологічний тиск.
Мені розписували усе, через що я проходитиму.
Казали, що розголосять справу так, що мені ніхто не повірить.
Що мене судитимуть, а суд буде швидким,
5–6 місяців, і мене визнає винною суд присяжних.
Саме так і сталося.
Я вважаю, що вирок,
окрім очевидної відсутності беззаперечних доказів,
не був неупередженим.
Пригадайте, у скількох телепередачах
прямо звинувачували Долорес Васкес,
коли ще навіть доказів не було.
Уся ця інформація, громадська думка,
що відображалася у пресі й на телебаченні,
її щодня читали, бачили, чули присяжні і суддя.
Коли знайшли справжнього вбивцю і зрозуміли, що Долорес не причетна,
я почала замислюватися і усвідомила,
що сама прихилялася до лесбофобії,
яку розпалювали і висвітлювали ЗМІ.
Що прийняла на віру інформацію,
яка не була фактом, а лише упередженням.
Тож я почала досліджувати сказане у ЗМІ
і була шокована.
Тому вирішила написати книгу.
ВУЛИЧНИЙ СУД
Упродовж цього часу Долорес Васкес приписували ознаки,
які сприймалися як чоловічі.
Деякі були цілком нормальними,
але подавалися так, що почали сприйматися негативно.
Наприклад, що вона займалася карате, ніби це погано.
Спорт подавали як негатив.
А її скрипучий голос подавали як ознаку авторитарності.
Все це було покликане створити образ чоловічної жінки.
У максимально негативному сенсі.
Її називали безплідною, що заздрила жінці, яка народила і може бути матір'ю.
Казали, що такі пари є нездоровими,
а такі нездорові стосунки можуть призвести до вбивства.
Насправді весь цей гнів ішов від суспільства,
яке не приймало подібні стосунки.
Чи може бути так, що стосунки між Росіо і Долорес Васкес не склалися,
бо в глибині душі твоя донька не сприймала
твої романтичні стосунки з іншою жінкою?
Нас це дуже вразило.
Якщо ви звинувачуєте не ту людину…
Якщо у вас недостатньо доказів, не звинувачуйте невинного.
Якби не приховали інформацію,
провели глибоке розслідування, а не зациклилися на одній людині,
знайшли б убивцю.
Тоді з моєю дівчинкою цього не сталося б.
ПІВДЕНЬ АНГЛІЇ
У 2003-му році…
коли його заарештували за вбивства в Іспанії,
я дивилася новини…
КРІСТІН БЛЮЕР ХУДОЖНИЦЯ
…і чую: «Заарештовано британського підданого Александра Кінга».
І я дуже розлютилася, вказуючи на екран, почала кричати:
«Це не Александр Кінг».
«Це Тоні Бромвіч».
Я не могла повірити.
Повторюся: це обличчя я не можу забути.
У 1985-му році
відбулася низка досить тривожних нападів
на молодих жінок
на півночі Лондона, в районі Голловей.
Його називали «Голловейський душитель».
Преса часто дає прізвиська.
І описували, що відбувалося: жінок душили.
ТЕРОР СЕКСУАЛЬНОГО МАНІЯКА
Пригадую, було сім жертв.
Наймолодшій дівчині було 15,
а найстаршій було трохи більше 20.
Це був 1985 рік.
Я піднімалася сходами до себе у квартиру, глянула і подумала:
«Там хтось є».
«Піднімається на ліфті». Це ж звичайна річ.
Мабуть, перший удар був найсильнішим.
Я впала на підлогу.
У мене був перелом черепа.
Він сильно затягнув мій шарф.
І…
І почав роздягати мене.
Задирати кофту, сунути руки мені в штани.
Він не міг розстібнути штани, бо я була вагітна,
і підв'язувала штани шарфом.
Мені вдалося підвестися,
а він стиснув мою шию ліктем, і почав душити.
Він не сказав ані слова.
Моє волосся розтріпалося, і кров лилася.
Я намагалася прикрити голову руками,
скрутитися у клубок,
і тоді я сказала: «Благаю, не вбивайте мою дитину».
«Я вагітна. Не вбивайте моє дитя».
Це був мій момент.
Я зачепила щось в його душі.
Я тихо прошепотіла:
«Тікайте. Я нікому нічого не скажу».
«Я нікому не розповім».
І він утік.
ПІДОЗРЮВАНИЙ КОСТА-ВБИВЦЯ ЦЕ «ГОЛЛОВЕЙСЬКИЙ ДУШИТЕЛЬ»
Я дізналася, що він змінив ім'я,
коли прочитала про це в газеті, як і всі.
Я не подумала, що він змінив ім'я, бо він «Голловейський душитель».
Я не знала всього цього.
Коли я дізналася, була шокована.
Це було жахливо.
Я довго не могла жити нормально.
Було огидно дізнатися,
що чоловік, з яким я була у шлюбі,
коїв таке з усіма тими дівчатами.
Мені так прикро.
Бромвіч, як його тоді звали, був заарештований.
І спочатку,
як і в Іспанії, він зізнався у злочинах на допиті,
а під час судового розгляду відмовився від своїх слів.
Тоді його засудили до 10 років ув'язнення,
він сів у в'язницю у 1986-му році,
коли закінчився суд, а вийшов у 1991-му.
І вже через три місяці його знову заарештували
за черговий напад на жінку, з вогнепальною зброєю.
Його судили за пограбування, хоча напад мав сексуальний відтінок.
І він повернувся у в'язницю.
Упродовж року він сидів,
а знову вийшов, якщо не помиляюся, десь у 1996-му.
Тоді його ідентифікувало кілька людей,
вони телефонували у телепередачу «Кримінальний огляд»,
бо впізнали його, вірте чи ні,
під час спроби нападу на дівчину au pair з Угорщини.
КРИМІНАЛЬНИЙ ОГЛЯД
Ми почали «Кримінальний огляд» у 1983-му,
і я вів його приблизно до 2007-го.
Про Кінга, якого тоді знали як Бромвіча…
НІК РОСС ЕКС-ВЕДУЧИЙ «КРИМІНАЛЬНОГО ОГЛЯДУ»
…не стільки говорили у нашому випуску,
скільки закликали допомогти впізнати його
і показали записи з камер спостереження.
У неділю ввечері, майже три тижні тому,
напали на au pair,
яка йшла додому, біля Лезерхеда у Сурреї.
Поліція вважає, що цей чоловік може допомогти.
Це один з пасажирів станції Епсом.
Запис зроблено в неділю, 10 серпня, близько 22:30.
Це ви? Ви теж були на платформі?
Якщо ви були на станції Лезерхед чи Епсом, дзвоніть,
навіть якщо не пригадуєте цього чоловіка.
Дзвоніть негайно, якщо ви там були, або знаєте, хто цей чоловік.
Я подзвонила у програму
і сказала їм, хто це, на мою думку.
Бо я знала, хто це.
Але поки вони з'ясували, де він живе,
зібрали докази,
він покинув країну і перебрався в Іспанію.
Якщо передачу дивиться 15 мільйонів людей,
і в ній показують твоє обличчя,
чи ти підозрюєш, що міг потрапити під камери спостереження,
найрозумніший крок — це покинути країну якомога швидше.
До того нападу я співала в гурті
і саме мала підписати контракт з Virgin,
але я втратила голос.
Думаю, коли зазнаєш психологічної травми,
перше, на чому позначається стрес, це голос.
Я не могла співати.
Коли нарешті заарештували
того злочинця,
почалися розмови про те,
що Інтерпол зробив запит в Іспанії про його місце перебування.
Коли ми тут, в Іспанії, почули про це,
природно, що рівень занепокоєності зріс.
Цю справу у своїх політичних інтересах
використали і партія влади, і опозиція,
через парламентський запит до міністра внутрішніх справ Анхеля Асебеса,
стосовно того, чому не відбулося втручання у цю справу.
В Іспанії Конгрес депутатів обговорював справу Кінга.
Міністр внутрішніх справ Анхель Асебес з'явився у парламенті,
щоб висвітлити розслідування вбивств Росіо Ваннінкхоф і Соні Карабантес.
Міністр пояснив, що британська поліція надіслала повідомлення
з проханням підтвердити, що він проживає в Іспанії,
і переліком інкримінованих йому злочинів.
Та оскільки британська поліція не надала справі великого значення
і не вимагала екстрадиції Тоні Александра Кінга після з'ясування його адреси,
справу закрили.
Від Інтерполу прийшло підтвердження, що він був там.
До нього, можливо, навіть зверталися,
щоб побачити, чи схоче він добровільно повернутися,
щоб його допитали в рамках розслідування нападу під Лезерхедом.
Та він, звісно, не збирався повертатися.
Такий варіант він не обрав.
Пане міністре, завдяки вам,
15 вересня 1998-го року Скотланд-Ярд встановив місце перебування
Ентоні Александра Кінга у місті Міхас.
ФЕЛІПЕ АЛЬКАРАС ДЕПУТАТ, ПАРТІЯ «ОБ'ЄДНАНІ ЛІВІ»
Вас повідомили про те, хто він,
які злочини скоїв, і зазначили:
«Він становить загрозу для жінок Іспанії».
АНХЕЛЬ АСЕБЕС МІНІСТР ВНУТРІШНІХ СПРАВ, 2002–2004
Не дає спокою той вражаючий факт,
що особу небезпечного злочинця встановили…
ВІКТОРІНО МАЙОРАЛЬ ДЕПУТАТ ВІД ІСРП
…але не внесли у базу даних і не повідомили про нього.
Не допустимо ставитися до повідомлень Інтерполу так,
як це зробила поліція під вашим керівництвом.
Це правда, що ми отримали факс від Інтерполу з Лондона
з даними про Тоні Александра Кінга, але не для арешту, а в якості довідки.
Щодо цієї справи звернень більше не було.
Але це нормально, бо ми отримуємо безліч факсів від Інтерполу
про присутність людей різного типу на Коста-дель-Соль, підозрюваних
не лише у сексуальному насильстві, але й у торгівлі наркотиками,
у вбивстві, шахрайстві, інших злочинах.
Це осудні вчинки, що спричинили великі страждання, особливо родинам…
БЕГОНЬЯ ЛАСАГАБАСТЕР ДЕПУТАТКА ВІД БНП
…Росіо Ваннінкхоф і Соні Карабантес,
а також іншій людині, Долорес Васкес,
якій, мабуть, довелося пережити пекло.
Застосовуючи загальні методи проведення розслідування
до справи Росіо Ваннінкхоф,
Цивільна гвардія скерувала своє розслідування в одному напрямку,
зосередившись на особі Долорес Васкес,
яка, здавалося, найкраще відповідала профілю злочинця.
Переді мною не вибачився ніхто, ні влада,
ні міністр Асебес, обізнаний у цій справі.
Вони навіть не зв'язалися зі мною.
Невже я мала втратила свою дівчинку,
щоб вони нарешті змогли упіймали вбивцю?
Бо вони його впіймали, тому що моя дівчинка захищалася.
Кажу вам, я не саджала Марію Долорес Васкес у в'язницю.
Поліція мені сказала,
що Долорес Васкес відправлять за ґрати,
що вона підозрювана,
що вона вбила Росіо.
Тож якщо хтось і повинен вибачатися перед нею, то це поліція.
Я не повинна вибачатися. Я нікого не ув'язнювала.
Тримайтеся!
Можете сказати кілька слів?
Я невинний!
Це було тривожне засідання.
Такі, на щастя, не трапляються щодня.
Це дуже серйозна справа,
бо схоже, що жертва була обрана випадково.
Тобто це сталося саме з цією людиною цілком випадково.
І це вразило всіх.
Як представників органів правосуддя, так і людей.
Думаю, докази були настільки вагомими, що, зрештою,
він визнав себе винним.
Можливо, ще й тому, що почувався головним героєм.
Пам'ятаю, бачив по телевізору,
як його перевозили у фургоні, і він звертався до ЗМІ,
радше з бажання прославитись,
ніж зі щирим розкаянням у тому, що скоїв злочин.
Вони покривають убивцю!
Вони злочинці! Вони спотворили правосуддя!
У них немає права затримувати мене!
7 років, 2 місяці і 12 днів я мучилася питанням: «Хто вбив мою дочку?»
-Чого ви прагнете від цього суду? -Справедливості.
Щоб раз і назавжди моя дочка отримала справедливість.
В одній зі своїх заяв, які він робить перед слідчими,
Тоні Кінг звинувачує Долорес Васкес,
щоб залучити її до цього судового процесу.
Я геть нічого не знаю про цього чоловіка.
Я знаю лише, що одного разу мене вже лінчували,
і до смерті боюся, що робитимуть це знову.
Я невинна!
І хочу, щоб суд визнав мою невинність.
Я не повинна бути зараз тут, виправдовуючись.
Я не мушу ні за що виправдовуватися!
Але громадська думка, іспанське суспільство вимагають від мене,
щоб я довела свою невинність.
Заради моєї Росіо, бідної Соні і багатьох інших дівчат.
Ні. Він діяв самостійно. Завжди.
Він усе робив сам. Завжди, як ішов на злочин, ішов один.
Він заманював цих дівчат, нападав на них і вбивав.
Долорес Васкес не пощастило і пощастило водночас.
Вона могла досі бути у в'язниці, чи її випустили б лише недавно.
Призначено повторний судовий розгляд. Результат його ще не відомий,
та якби не знайшли справжнього вбивцю, хто знає, що було б з Долорес Васкес.
Сьогодні суд Малаги виправдав Долорес Васкес,
звинувачену у вбивстві Росіо Ваннінкхоф,
поклавши край її стражданням, що тривали понад чотири роки.
Я ладен закластися, що про арешт Долорес Васкес
преса писала набагато більше, ніж про виправдання.
Жоден із журналістів, хто писав про неї брутально образливі жорстокості,
не сказав: «Я помилився. Який жах. Як мене могло так захопити течією?»
Як говорили я та інші учасники руху:
«Який жах. Ми так помилялися. Як ми могли вірити всьому, що пише преса?»
Ніхто цього не сказав.
Було так: інші новини, потім: «Ми знайшли вбивцю».
«Ця жінка невинна». І далі новини.
І це насправді жахливо.
Хто завдав шкоди, той повинен вибачатися.
Шкоди завдала система,
але держава не надала компенсації Долорес Васкес.
Я вважаю, що це велика помилка.
Я багато розмовляю з цим фото.
Тут вона усміхається, і я кажу їй: «Ти завжди усміхаєшся своїй мамі».
Кажу: «Яка ж ти гарна, моє сонечко».
«Яка ж ти мила. Так прикро, що ти зараз не зі мною».
Здається, що вона розуміє і усміхається.
Вона була моєю радістю,
завжди цілувала мене і обіймала, примовляючи: «Ти така гарна».
Такою вона була.
А тепер мені самотньо без моєї дівчинки.
Всі кажуть: «Ти сильна, твій чоловік теж».
Та річ не в тім, чи сильна я, а в тім, що немає іншого виходу, як жити далі.
Це був великий шок.
Не можу передати, наскільки великий, і скільки зусиль я докладала,
щоб витравити Тоні зі своєї душі.
Так. Я почала боятися чоловіків. Справді.
Але мої донька і син надавали мені сил.
Я мусила піклуватися про них,
просто бути мамою.
Мені дали можливість виговоритися.
Думаю, це допоможе мені прийняти те, що сталося.
Те, що зі мною сталося, досить важливе і варте вашого приїзду.
МАДРИД 2013
Для мене ця боротьба ще не закінчилася.
Річ не в матеріальній компенсації.
А в тім,
щоб показати іспанському суспільству,
що я абсолютно невинна, і ніколи такою не була.
Щоб, коли я йду вулицею, на мене не показували пальцями.
Зараз коли я заходжу в якийсь магазин, скажімо, приміряти взуття,
вже за 20 хвилин мене оточують жінки
і шепочуться: «Дивись, хто тут».
Я досі чекаю, що переді мною вибачаться.
Тоні Александра Кінга засудили за вбивства Росіо Ваннінкхоф і Соні Карабантес
до 53 років ув'язнення.
Долорес Васкес не отримала жодної компенсації за те, що сталося.
Ніхто не взяв на себе відповідальність.
Ніхто перед нею не вибачився.
Якщо ви, або ваші знайомі, пережили сексуальне насильство,
знайдіть на www.wannatalkaboutit.com
більше інформації і кризові ресурси.
Переклад субтитрів: Марина Хижнякова