Downloaded from YTS.MX
‎ACEST FILM CONȚINE DESCRIERI EXPLICITE
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎DE VIOLENȚĂ SEXUALĂ ‎CE ÎI POT AFECTA PE UNII SPECTATORI.
‎DOAR PENTRU PUBLICUL AVIZAT.
‎E gata toată lumea?
‎O voi spune o singură dată.
‎De un an și 11 luni,
‎o familie jelește ‎pierderea acestei persoane.
‎Iar sâmbătă, ‎ați calificat-o ca telenovelă.
‎Duminică, ați comparat-o ‎cu un film de Almodóvar.
‎Nu e telenovelă.
‎E un proces pentru o fată de 19 ani.
‎La Mijas, Málaga, este în curs ‎căutarea unei femei de 19 ani.
‎Rocío Wanninkhof.
‎Toți o mediatizau. ‎Presa, televiziunea și radioul.
‎A fost unul dintre cele mai mediatizate ‎cazuri din ultimii ani și din acea epocă.
‎În toată Spania, ‎nu doar în Costa del Sol sau în Málaga,
‎acest subiect avea informații ‎pentru jurnaliști, pentru gazete.
‎Era un caz covârșitor ‎care captase atenția națiunii.
‎Criminologia caută răspuns la întrebarea:
‎„Ce îi face pe unii să depășească limitele ‎și să ajungă să ucidă pe cineva?”
‎Sunt avocat și criminolog. ‎Acest caz e o paradigmă
‎pentru oricine studiază Dreptul.
‎Ce preț se pune pe viața femeilor ‎mă uluiește câteodată.
‎UN DOCUMENTAR ORIGINAL NETFLIX
‎LA CALA DE MIJAS ‎ANDALUZIA, SPANIA
‎Ei bine, la început eram multe, ‎iar Rocío a fost acolo de la început.
‎Nu se dădea în vânt după fotbal,
‎dar… se bucura de distracție și…
‎A încercat și i-a plăcut.
‎Era numărul șase, numărul care-i plăcea.
‎- Da, șase. ‎- Fiecare avea numărul ei.
‎Fiecare avea alocat un număr. ‎Ne certam dacă-l schimba cineva.
‎- Familia și prietenii stăteau aici. ‎- Da.
‎Toate veneau. ‎Mama ei, Rocío, Rosa, Alicia…
‎- Veneau toate. ‎- Mamele stăteau aici.
‎Când marcam primul nostru gol, ‎eu și Rocío făceam așa.
‎Un mic salut. „Nu, copyright.”
‎Da, și-apoi o imitam imediat și ea zicea: ‎„Nu, copyright.”
‎- Da. ‎- Eram copii…
‎- Aveam doar 15 sau 16 ani. ‎- Șaisprezece.
‎Eram micuțe.
‎Era foarte îndrăgostită ‎de iubitul ei de atunci, Toni.
‎- Până peste urechi. ‎- Da, era nebună după el. Nebună!
‎- Era cel mai drăguț cuplu. ‎- El era superb, la fel și ea.
‎Un cuplu frumos. Doi oameni atrăgători.
‎- Era foarte haioasă. ‎- Foarte amuzantă.
‎- Tot timpul zâmbea… ‎- Tot timpul.
‎- N-am văzut-o să se supere pe cineva. ‎- Niciodată.
‎Nu se supăra niciodată.
‎- Îi plăcea să se distreze. ‎- Da.
‎Tot timpul. ‎Era oricând gata de distracții.
‎Da.
‎Țin minte că, pe atunci, ‎poate doi-trei ani la rând,
‎au avut un cort heavy metal la târg.
‎Era intrarea,
‎zona cu tiribombele pentru copii
‎și urma zona corturilor, unde lumea mergea ‎să mănânce și să danseze.
‎Partea din spate, de lângă râu, ‎era pentru tineri.
‎Au ridicat patru barăci,
‎unde beam ‎kalimotxo, ‎care era la modă atunci.
‎Mult ‎kalimotxo,‎ heavy metal și rock. ‎Era super. O atmosferă grozavă, mereu.
‎1999 ‎9 OCTOMBRIE
‎În acea seară, plănuiserăm ‎să ne întâlnim acolo.
‎Și… Îmi amintesc ‎că era în jurul orei 22:00.
‎Câțiva din grupul nostru de prieteni ‎așteptam acolo.
‎Au trecut câteva ore ‎și Rocío încă nu venise.
‎O așteptam acolo și n-a apărut.
‎A plecat de la casa iubitului ei.
‎Era mult de mers pe colină.
‎Nu era lumină și în jur erau doar câmpuri.
‎Așadar, da, n-a mai ajuns acolo.
‎PRIMA ZI DE LA DISPARIȚIE
‎Fiica mea n-a venit acasă în acea seară, ‎așa că am căutat-o.
‎În timp ce mergeam, ‎am văzut o pată mare de sânge.
‎Am zis: ‎„Uitați-vă la pata asta mare de sânge.
‎Pare să fie de la un animal ucis.”
‎M-am apropiat puțin
‎și am văzut tenișii fiicei mele.
‎„Sunt tenișii lui Rocío.”
‎El a zis: „Nu se poate.”
‎Am zis: „Sunt tenișii fiicei mele.”
‎M-a cuprins isteria, nebunia.
‎I-am zis: „Sună la poliție. ‎Ăștia-s tenișii ei.”
‎PĂR LUNG, OCHI CĂPRUI
‎RAPORT DE PERSOANĂ DISPĂRUTĂ
‎Când i-a fost reclamată dispariția,
‎judecătorul de instrucție ne-a informat ‎despre locul unui posibil omor
‎și ne-a cerut ‎să întocmim un raport medico-legal.
‎Prima noastră evaluare a fost ‎că acolo avusese loc un incident
‎cu un volum mare de sânge.
‎Ne-am gândit la o agresiune
‎soldată cu o contuzie nazală sau bucală.
‎Poate chiar o înjunghiere.
‎Pe măsură ce avansam, am găsit ‎dâre de sânge tot mai mari și mai lungi.
‎Indicau că persoana se mișcase ‎mult mai repede.
‎Alergând, poate.
‎Dârele s-au estompat puțin,
‎până am ajuns într-o zonă ‎cu o concentrație mai mare de sânge,
‎indicând o hemoragie masivă.
‎S-au mai găsit pete de sânge
‎corespunzând cu ce am crezut ‎că era un corp care fusese târât.
‎S-au oprit într-o zonă ‎unde îmi amintesc că erau urme de pneuri.
‎Am încercat să identificăm pneurile ‎și tipul vehiculului.
‎Am găsit un șervețel îmbibat cu sânge
‎și o pereche de teniși, ‎care au fost identificați ca ai victimei.
‎RAPORT FOTOGRAFIC
‎PROBE PENTRU ANALIZE ‎PROBE DE SÂNGE
‎- TENIȘI ‎- PE ȘERVEȚEL
‎- MUC DE ȚIGARĂ
‎Mucurile de țigară au fost trimise
‎pentru a se vedea dacă se poate preleva ‎ADN din saliva de pe ele.
‎Am cules tot ce am crezut ‎că poate furniza informații
‎despre prezența acolo a unei persoane ‎pe care am putea-o identifica
‎în baza acelor probe.
‎ADN BĂRBĂTESC PE MUCUL DE ȚIGARĂ
‎Apoi am început o anchetă mai detaliată
‎în baza acelor date.
‎Nu-mi amintesc cine m-a sunat ‎sau cum am aflat că Rocío dispăruse
‎din seara în care plănuiserăm ‎să ne întâlnim.
‎Țin minte că am pornit știrile ‎și am auzit la radio
‎că Rocío dispăruse.
‎Și a fost… un șoc. Am început să plâng. ‎M-a întrebat șeful: „Ce este?”
‎Am zis: „Prietena mea.” ‎„Ce s-a întâmplat?”
‎Atunci am aflat ‎că, în La Cala, poliția locală
‎și personalul medical deja o căutau.
‎Mi-am întrebat șeful ‎dacă mă pot alătura echipei de căutare,
‎cu restul prietenilor mei.
‎Le cer tuturor să-mi aducă fiica înapoi.
‎Și s-o trateze cât mai bine. Mulți…
‎Multe mulțumiri celor care ne ajută.
‎Sunt atât de mulți!
‎Am trei fiice cam de-o seamă cu ea.
‎Locuim în apropiere. Am venit să ajutăm.
‎Să-i susținem mama, tatăl, ‎întreaga familie.
‎Încercăm să continuăm căutarea ‎și nu ne oprim până nu o găsim pe Rocío.
‎Căutarea continuă.
‎Tânăra de 19 ani dispărută sâmbătă…
‎După o săptămână de la căutarea ‎implicând 600 de oameni, a început…
‎Un grup a mers cu Protecția Civilă, ‎altul cu poliția locală
‎și noi, pe cont propriu, cu motocicletele, ‎sus pe dealuri.
‎Căutam și tot căutam. ‎Căutam acul în carul cu fân.
‎Și eram agitați, gândindu-ne:
‎„Dacă ceva chiar s-a întâmplat ‎și o s-o găsesc?
‎Sau ridic un capac de canal și dau de ea?
‎Dacă mă uit după pomul acela? Dacă…?
‎A fost foarte greu.
‎Țin minte că ne-am dus cu un coleg.
‎Am parcat camioneta ‎lângă casa Aliciei Hornos.
‎Era un du-te-vino continuu de oameni.
‎Familia ieșea să vorbească cu presa ‎care le cerea să vină.
‎Dacă nimeni nu ia atitudine, ‎dacă nimeni nu spune nimic,
‎atunci oamenii uită.
‎Și, cum vedeți, ‎toată mass-media este aici,
‎toată presa este aici, ‎toate televiziunile sunt aici.
‎Doar așa putem menține vie problema.
‎Vreau să le-o dea înapoi.
‎Vie sau moartă, o vreau înapoi.
‎Trecuseră trei săptămâni
‎și, desigur, dispariția sa a generat ‎multe lacrimi și multă tensiune,
‎mult plâns.
‎Și acel sentiment s-a răspândit.
‎Nu doar familia, ‎care era cel mai afectată, l-a resimțit.
‎L-au resimțit și voluntarii, ‎colegii de școală, prietenii din cartier.
‎Practic, aceasta era atmosfera.
‎O atmosferă de tristețe generalizată.
‎A 25-A ZI DE LA DISPARIȚIE
‎Vă vom da o știre pe care speram ‎să nu trebuiască să v-o împărtășim.
‎S-a găsit un cadavru ‎ce ar putea fi al lui Rocío Wanninkhof,
‎după 25 de zile de la dispariția ei.
‎Cadavrul a fost găsit îndesat în gardul ‎care împrejmuia un teren de construcție,
‎la doar 200 de metri ‎de autostrada spre Marbella,
‎pe un drum ‎unde practic nu încape niciun vehicul.
‎Când autoritățile au ajuns la fața locului ‎pentru a îndepărta cadavrul,
‎au constatat ‎că nu mai rămăsese decât scheletul.
‎Părea un cadavru ‎care era acolo de mult timp.
‎În timp ce culegeau probe,
‎au găsit niște saci, ‎saci mari de gunoi negri,
‎cu haine în ei,
‎mai ales tricouri.
‎Pornind de la aceste tricouri, ‎am început să credem
‎că era posibil ca trupul să fie al fetei, ‎al lui Rocío Wanninkhof.
‎Vă spun un lucru. Trec zilnic pe-acolo.
‎Și zilnic îmi amintesc. ‎Întorc capul și privesc, din obișnuință.
‎Și la dus, și la întors.
‎Și-mi spun: „Noi căutam aici, ‎iar ea a fost găsită la 20 de kilometri.”
‎Când am planificat autopsia, ‎cei cinci medici legiști prezenți…
‎Șase, de fapt…
‎Am făcut-o aproape în secret
‎pentru că știam ‎că se va face vâlvă în presă.
‎Astfel încât am efectuat autopsia ‎pe îndelete.
‎Ne-a prins noaptea, ‎încercând să ne folosim toate cunoștințele
‎fiind conștienți ‎de repercusiunile mediatice.
‎Cadavrul pe care trebuia să lucrăm ‎urma să ne furnizeze
‎mult mai puține informații ‎decât dacă s-ar fi descompus normal.
‎Dar, în anumite condiții de umiditate, ‎ploaie și căldură,
‎descompunerea survine mult mai rapid.
‎Nu mai avea organe. ‎Altfel spus, nu am găsit decât oase.
‎Deci trebuia să găsim altceva
‎care să ne indice ‎cum s-ar fi putut produce presupusul atac.
‎S-au evidențiat mai multe leziuni grupate,
‎în principal pe spatele cadavrului.
‎Cred că au fost ‎opt plăgi înjunghiate repetate,
‎produse de o armă ‎cu lama cu un singur tăiș.
‎Concluzii?
‎A fost un atac extrem de brutal ‎și de repetitiv.
‎Agresorul l-a comis foarte rapid
‎pentru că victima fie a fost ‎imobilizată total,
‎fie n-a avut timp să se miște.
‎Sunt convins că, în aceste momente, ‎sunteți cu inima frântă.
‎Compasiunea mea se îndreaptă spre ei,
‎dar mai ales spre dumneavoastră, ‎părinții și frații ei.
‎- Termină, te rog! ‎- Haide!
‎- Vivat Rocío! ‎- Vivat!
‎La o parte. Puțin respect, vă rog. ‎Dați-vă la o parte. Haideți!
‎- Haide! ‎- Vivat!
‎Faceți loc!
‎- Doar puțin. ‎- Lăsați-i să treacă.
‎- O coborâm și o băgăm. ‎- Bun.
‎- Haide! ‎- Hai să înaintăm.
‎- Să înaintăm puțin. Hai! ‎- Adio, frumoaso! Adio!
‎Hai! Încă puțin. Puțin mai în față. ‎Împingeți! Hai!
‎- Lăsați-i puțin singuri. ‎- Hai! E mama ei. O clipă.
‎În acel moment, evident,
‎apropiații și concitadinii lui Rocío ‎trăiau cu frica în sân.
‎Frica era alimentată, în parte, ‎de panica stârnită de presă,
‎mai ales de programele de televiziune ‎care vorbeau despre caz.
‎Asta a dus, în final, la implicarea ‎echipei de elită a Gărzii Civile
‎care jucase un rol activ ‎în ancheta din cazul Alcàsser.
‎Au fost întâmpinați cu entuziasm.
‎Anchetatorii au găsit niște amprente
‎pe sacii de plastic ‎de la ultimul loc al infracțiunii.
‎Au analizat urmele de pneuri ‎găsite pe terenul viran.
‎Și au găsit două fibre textile ‎pe cadavrul lui Rocío Wanninkhof.
‎În acel moment, cercetările nu duceau încă
‎la arestarea cuiva.
‎Dar existau anumite informații, ‎probe și speculații
‎pe care le explora Garda Civilă.
‎Și, cu această crimă încă nesoluționată, ‎tot ce întrebăm este:
‎„Cine este vinovatul? ‎Și când va fi prins?”
‎Anchetatorii trebuiau să găsească ceva.
‎Presiunea publică era enormă.
‎Și nu aveau nimic.
‎Starea proastă ‎în care a fost găsit trupul lui Rocío
‎a făcut imposibilă confirmarea ‎unor detalii elementare.
‎Ca, de exemplu, ‎dacă Rocío fusese agresată sexual.
‎RAPORT DE EXAMINARE VIZUALĂ
‎CADAVRUL NUD
‎Ce s-a întâmplat?
‎Ei bine, una dintre teoriile ‎și concluziile anchetatorilor
‎după ce au văzut ‎picioarele desfăcute ale cadavrului…
‎Dat fiind că erau atât de depărtate, ‎au conchis că era o simulare.
‎Cu alte cuvinte, ‎făptașul modificase locul infracțiunii
‎pentru a simula o agresiune sexuală.
‎Prin urmare, au exclus agresiunea sexuală
‎și s-au concentrat ‎asupra motivului urii și răzbunării.
‎- Ar putea fi o crimă pasională? ‎- Un apropiat al familiei.
‎Foarte pasional și foarte înverșunat.
‎- Foarte aproape de ei. ‎- A fost opinia Margaritei Landi.
‎Cu care sunt parțial de acord.
‎Au început să-i interogheze ‎pe apropiații lui Rocío Wanninkhof.
‎PRIN PREZENTA, LUĂM DECLARAȚIA LUI
‎L-au interogat până și pe iubitul ei,
‎precum și familia lui Rocío.
‎Și toți aveau alibi.
‎Vă putem pune doar o întrebare?
‎A trecut aproape un an ‎de la moartea lui Rocío.
‎Deocamdată, Garda Civilă a restrâns ‎la trei numărul suspecților principali.
‎Doi bărbați și o femeie.
‎La sfârșitul anului, ‎au identificat o suspectă
‎pe care o sugerau indiciile.
‎INDICII
‎Cine a trezit suspiciunile a fost cineva ‎care a declarat că a văzut o femeie
‎înjunghiind fotografia lui Rocío.
‎Se pare că poliția se apropie de găsirea ‎ucigașului lui Rocío Wanninkhof.
‎Nu numai că a apărut știrea ‎despre existența unei suspecte,
‎ci a fost publicat și numele suspectei.
‎Dolores Vázquez.
‎Iat-o, e Loli Vázquez.
‎SEPTEMBRIE 2000
‎TELEJURNAL
‎Dis-de-dimineață, în 9 octombrie, ‎acum un an, a fost ucisă Rocío Wanninkhof,
‎înjunghiată de zece ori în spate.
‎Cadavrul ei a fost găsit ‎după o căutare îndelungă.
‎Astăzi, o prietenă a mamei femeii ‎a stat cinci ore în fața judecătorului,
‎acuzată de acest omor.
‎Haideți! Dați-vă la o parte!
‎Poliția a sunat să anunțe
‎că au arestat-o ‎pe María Dolores Vázquez. Pe Loli.
‎Am rămas uluită. ‎Era ultimul om pe care l-aș fi bănuit.‎
‎S-a purtat frumos cu mine ‎când m-am despărțit. M-a ajutat cu copiii.
‎Îi lua de la școală, îi plimba, îi îmbăia, ‎le dădea cina.
‎A ajutat cu multe.
‎Unde o duceți?
‎Criminalo!
‎María Dolores Vázquez, ‎prietenă apropiată a mamei fetei.
‎…Dolores e prietena bună a Aliciei.
‎…prietena lor bună…
‎Dolores Vázquez, prietena familiei.
‎Acuzată că a ucis-o pe fiica ‎Aliciei Hornos, fosta ei bună prietenă.
‎Era cea mai bună prietenă ‎a mamei lui Rocío.
‎Le-a văzut crescând. ‎I-a fost ca o a doua mamă.
‎Au cumpărat casa aceasta din Mijas ‎și au început o viață nouă împreună,
‎cu cei trei copii ai Aliciei.
‎Mama victimei, Alicia, avea trei copii.
‎Era despărțită de soțul ei, ‎care trăia în Olanda,
‎și s-a cuplat cu o persoană.
‎Cu Dolores Vázquez.
‎Întrețineau o relație sentimentală ‎de aproape 11 ani.
‎Ajutase la educația fiicelor Aliciei.
‎Dar, la momentul crimei,
‎erau patru ani de când se terminase ‎relația lor sentimentală.
‎Am iubit-o mai mult decât pe oricine.
‎Sincer.
‎Mi-a oferit sprijin și afecțiune.
‎M-a consolat…
‎Și am iubit-o enorm.
‎Fiica mea a trăit cu ele mulți ani ‎când studia la Málaga.
‎Și era cu mătușa ei Loli, ‎cu Alicia și Rocío pe-atunci.
‎Toate sunt fete încântătoare.
‎Și Alicia. ‎Pentru noi, totul era perfect normal.
‎JUDECĂTORUL O TRIMITE LA ÎNCHISOARE ‎PE SUSPECTA DE OMOR
‎Ancheta a început să se axeze ‎pe Dolores Vázquez.
‎Exista mobilul, ‎unul dintre mobilurile pe care orice juriu
‎sau instanță l-ar lua în considerare,
‎anume că fata era un obstacol ‎sau era contra
‎sau era… cumva, o problemă
‎pentru relația lui Dolores cu mama fetei.
‎Așadar, aveam mobilul.
‎Loli a spus că, dacă nu era Rocío, ‎m-aș fi întors la ea.
‎De asta a fost ucisă fiica mea.
‎Dacă n-ar fi fost atât de geloasă
‎și n-ar fi simțit că eram cu altcineva, ‎poate că fiica mea ar fi în viață.
‎A făcut-o din răzbunare ‎pentru că n-am vrut să mă întorc la ea.
‎Dolores Vázquez, pentru mass-media ‎și pentru opinia publică, a fost vinovată
‎din clipa în care a fost arestată.
‎Ce crezi, Margarita? Ce-ți spune inima?
‎Trebuie să spun că mi se pare vinovată.
‎REȚINUTĂ
‎Deși nu a mărturisit, ‎locuitorii din La Cala sunt convinși.
‎Circulau zvonuri. ‎Se discuta deja despre ea.
‎De la început, familia și poliția credeau ‎că agresorul o cunoștea pe Rocío.
‎Diverse piste false, ‎plasate zice-se de Dolores,
‎au stânjenit ancheta.
‎Această crimă, acest eveniment
‎a furnizat materiale ‎pentru programe de televiziune…
‎Una dintre primele în sensul că elementele
‎reprezentau multe probleme sociale ‎care erau supuse dezbaterii.
‎În primul rând, lesbofobia.
‎Familia spune că Dolores e o femeie dură, ‎agresivă și foarte posesivă.
‎E foarte vindicativă și e foarte dură.
‎Cum poate să spună Alicia Hornos ‎lucruri atât de revoltătoare
‎și să răspândească atâtea calomnii ‎despre sora mea,
‎știind că sora mea a ajutat-o ‎să crească cei trei copii?
‎Ranchiunoasă, agresivă, calculată.
‎Foarte rece și calculată. Absolut.
‎Se contura un personaj.
‎O femeie diabolică, o femeie rece.
‎O femeie care a așteptat patru ani
‎și a conceput un plan pentru a o ucide ‎pe Rocío Wanninkhof fiindcă o ura.
‎DUPĂ UN AN DE LA ARESTARE
‎PALATUL DE JUSTIȚIE ‎MÁLAGA
‎ALICIA HORNOS SPUNE ‎CĂ DOLORES I-A UCIS FIICA DIN RĂZBUNARE
‎Îmi amintesc bine cozile de la intrare
‎pentru că întreaga poveste devenise ‎un fel de telenovelă.
‎Oamenii voiau să urmărească procesul ‎și n-au pierdut niciun minut.
‎Așteptau patru-cinci ore
‎pentru a intra în sală ‎ca să vadă ce se întâmplă.
‎Cred că e printre cele mai tulburătoare ‎amintiri pe care le am.
‎Voi urmări procesul. Sunt pensionară ‎și n-am ceva mai bun de făcut.
‎Ei bine, ‎sunt de partea mamei fetei moarte.
‎Și-a pierdut fiica.
‎Cred că suferă. Știu. Și eu sunt mamă.
‎E îngrozitor.
‎Iar… cealaltă femeie
‎pare… foarte rece, foarte dominatoare.
‎Șansele îi erau potrivnice lui Dolores
‎pentru că era Dolores, ‎o persoană care nu era simpatizată.
‎Nu era prietenoasă sau simpatică.
‎Era lesbiană în 1999
‎și putea fi condamnată ‎la 15 ani de închisoare.
‎În timpul procesului, ‎a trebuit să luptăm atât în stradă,
‎cât și în sala de judecată.
‎Și informația combinată
‎cu toată isteria mediatică ‎influențează mult un proces cu jurați.
‎Membri ai presei, vă rog să încheiați.
‎Chestionarea martorilor este în curs. ‎Va dura mult.
‎Au fost citate peste 50 de persoane.
‎Azi-dimineață, a fost prezentat un video ‎al emisiunii ‎Informe Semanal.
‎Arată un membru al Gărzii Civile
‎declarând că nu sunt probe directe ‎contra lui Dolores Vázquez.
‎…vom lăsa ancheta să continue, ‎luând măsurile necesare
‎pentru a găsi probe ‎care să clarifice ce s-a întâmplat.
‎Adevărul e ‎că, deocamdată, nu știm nimic sigur,
‎nici cum, nici…
‎Avem teoriile noastre, ‎dar nu știm ce s-a întâmplat de fapt.
‎Dată fiind lipsa probelor fizice, ‎Garda Civilă a emis un raport
‎care conținea indicii
‎care duceau la Dolores Vázquez, ‎precum și un profil psihologic.
‎Ca probă principală a fost considerată
‎ura pe care Dolores Vázquez o simțea ‎față de Rocío.
‎Ați declarat…
‎PROCUROR
‎…că intrați des în conflict ‎pentru că semănați mult.
‎Erați încăpățânate ‎și vă plăcea să vi se facă voia.
‎Da, domnule, dar nu înseamnă că ne contram
‎în sensul că eu și Rocío nu ne iubeam
‎sau că ne certam.
‎Am avut o relație bună cu Rocío, ‎mai mult decât cred mama
‎și familia ei.
‎O menajeră rusoaică, ‎dacă mă ajută memoria,
‎a povestit un eveniment semnificativ,
‎parcă rupt dintr-un film, anume că…
‎Toată lumea își amintește ‎că erau afișate poze cu ea în tot orașul.
‎A luat un cuțit de bucătărie ‎și a înjunghiat una dintre pozele acelea.
‎Când a făcut asta cu cuțitul, a spus: ‎„Aceasta este problema mea!”
‎A explicat: „Eram acasă, ‎plângând în fața imaginii lui Rocío.
‎Fiindcă asistenta mea nu înțelege ‎aproape deloc spaniola,
‎am luat un cuțit ‎ca să arăt că Rocío a fost ucisă.”
‎ACT DE PROCEDURĂ ORALĂ
‎Ce avea Dolores în favoarea ei?
‎N-a fost văzută la locul crimei,
‎urmele de pneuri nu corespundeau ‎cu mașinile pe care le avea
‎și fibrele textile nu corespundeau ‎cu îmbrăcămintea lui Dolores.
‎S-a demonstrat că amprentele digitale ‎de pe sacii de gunoi
‎nu erau ale lui Dolores Vázquez.
‎Și avea un alibi.
‎A spus că avusese grijă ‎de fiica unei nepoate în ziua aceea,
‎dar nu s-a ținut cont de asta.
‎Un comentariu care apărea frecvent ‎pe buzele publicului era:
‎„Nu se apără. ‎Trebuie să fi fost ea pentru că…”
‎Nu manifesta remușcări.
‎Nu lăsa senzația că e nedreptățită.
‎Acest lucru influențează serios juriul.
‎Faptul că Dolores Vázquez era lesbiană
‎a fost folosit în timpul procesului ‎aproape ca un mijloc de a o ataca.
‎HOMOSEXUALII REPRIMAȚI MANIFESTĂ
‎O VIOLENȚĂ EXCESIVĂ
‎Era un mod de a demonstra ‎că Dolores Vázquez avea profilul
‎și era capabilă ‎să o ucidă pe Rocío Wanninkhof.
‎FAPTUL CĂ VICTIMA E PE DREAPTA
‎SUGEREAZĂ O AGRESIUNE HOMOSEXUALĂ
‎HOMOSEXUALUL
‎CAUZEAZĂ IZBUCNIRI DE VIOLENȚĂ
‎ÎNREGISTRARE DIN SALĂ
‎Când aveam musafiri sau venea cineva,
‎mă prezenta ca pe sora ei
‎pentru că îi era rușine ‎de relația noastră.
‎Ați spune că nu și-a acceptat niciodată ‎orientarea sexuală?
‎Cred că îi era greu să o admită.
‎Nu am ucis-o pe Rocío. ‎Nu am văzut-o pe Rocío.
‎PLEDOARIE FINALĂ
‎Tot ce vă cer, ce îi cer întregii Spanii,
‎fiindcă s-au spus multe despre mine,
‎e să căutați vinovatul, ‎căci nu eu sunt acela.
‎Făptașul este în libertate.
‎Poate chiar în sala aceasta.
‎Nu a existat nicio probă contra mea.
‎Nici nu va exista, căci sunt nevinovată.
‎Vedeți vreo probă?
‎Sunteți și voi acolo. ‎Vedeți vreo probă decisivă?
‎Ceva care mi-ar putea trimite sora ‎la închisoare?
‎Adică… Sunteți jurnaliști, nu-i așa?
‎Vreau să primească cel puțin 20 de ani.
‎Pentru că, în 20 de ani, ‎cine-mi va reda fata?
‎Nu se va întâmpla nici în 14 ani, ‎nici în 30. Niciodată.
‎Subiectul după-amiezii este verdictul ‎care va fi pronunțat
‎la tribunalul provinciei Málaga.
‎Vedeți câți membri ai presei ‎și cameramani sunt în fața sălii.
‎Jurații, prin verdict majoritar, ‎o găsim pe inculpata
‎Dolores Vázquez Mosquera…
‎vinovată de infracțiunea de omor.
‎I-am zis soră-mii: „Jose, vom câștiga.
‎Nu e o victorie, ‎dar se va face dreptate.”
‎Și a spus: „Nu sunt sigură.”
‎Am spus: „Se va face dreptate.”
‎S-a făcut. Slavă Domnului!
‎Îl văd pe procurorul ‎acestei spețe foarte complexe.
‎Poate reușim să vorbim.
‎Ce părere aveți despre sentință? ‎Prima dumneavoastră impresie.
‎Depinde. Am recomandat 15 ani, ‎deci 15 ani și o zi nu e rău.
‎Criminalo!
‎COÍN ‎ANDALUZIA, SPANIA
‎14 AUGUST 2003
‎Despre ziua aceea… îmi amintesc totul.
‎Exact cum a fost.
‎M-am trezit dimineață. ‎M-am dus în camera ei și nu era acolo.
‎MAMA SONIEI CARABANTES
‎I-am sunat prietenele, iar ele nu…
‎Mi-au zis c-au condus-o până la ușă.
‎Am spus: „Ei bine, nu e aici.”
‎M-am uitat pe geam
‎și, la trei case de ușa mea,
‎lângă copac erau
‎sandalele ei,
‎poșeta,
‎telefonul, pe jos.
‎Mașina soțului meu avea sânge pe ea, ‎la fel și mașina vecinului.
‎Era 14 august, ultima zi a târgului
‎și, în jurul orei 16:00, ‎m-a sunat un reporter de la Cadena SER,
‎întrebând ce știu despre o fată ‎care dispăruse de la târgul din Coín.
‎I-am zis că nu am nicio informație ‎în această privință
‎și că nu reclamase nimeni ‎dispariția unei fete din Coín.
‎M-a asigurat că așa era.
‎Am început să văd vehicule ‎și care de transmisie ale mass-media.
‎Asta m-a pus în gardă ‎și, firește, m-a neliniștit.
‎Am cerut să vorbesc cu șeful poliției.
‎Mi-a spus ‎că Sonia dispăruse dimineață devreme,
‎că părinții i-au reclamat dispariția, ‎că făceau cercetări
‎și au demarat ancheta.
‎- Aici sau acolo? ‎- Ceva mai aproape.
‎- Mai aproape, vă rog. ‎- Sigur.
‎Aici, stați împreună. Prea aproape?
‎- E bine. ‎- Apropie microfonul.
‎- Rămânem pe loc. ‎- Gata.
‎- Bun. ‎- Încă nu știm nimic.
‎Tot ce spun e ‎că, dacă cineva știe ceva… orice…
‎O prietenă, căci una dintre prietenele ei ‎trebuie să fi văzut sau să fi auzit ceva…
‎O rog să spună ceva și dați-i drumul.
‎Dați-i drumul ‎pentru că ne-au ajuns toate astea.
‎E mult. E prea mult.
‎- Mulțumesc. ‎- Mulțumesc mult.
‎- Mulțumesc. ‎- Mulțumesc.
‎- E în regulă? ‎- Da. Grozav.
‎Acum îndreapt-o încolo. Jos, spre Lucerna.
‎Încetișor.
‎- Lacul. ‎- Lacul, nu?
‎Bărcile.
‎Ne-am căsătorit în Coín.
‎Soțul meu avea serviciul în Elveția,
‎așa că am mers cu el.
‎Acolo i-am născut pe cei trei copii.
‎Întâi pe cei doi mai mari, ‎iar apoi pe Sonia mea.
‎Ajunge!
‎Haide, spune ceva.
‎Bună!
‎Acolo aveam serviciile și…
‎- Înregistrează? ‎- Da.
‎…am trăit acolo 26 de ani.
‎E opt fără un sfert.
‎Să mergem. Haideți, să mergem!
‎Când au terminat cei doi mai mari școala,
‎Sonia a vrut să se mute în Spania.
‎Și noi am vrut.
‎Așa că ne-am întors aici prin 2000-2001.
‎S-a adaptat bine.
‎Desigur, avea prietene aici ‎de pe când veneam în vacanțe.
‎Avea verișori. Avea…
‎Se gândea să continue liceul
‎și… să-și ia diploma de bacalaureat sau…
‎Dar nu a fost să fie.
‎Pe măsură ce trec orele, ‎disperarea cuprinde familia
‎tinerei de 17 ani ‎care a dispărut ieri din Coín, Málaga.
‎Căutarea în zonă e încă în curs,
‎dar bunurile ei nu prevestesc nimic bun, ‎unele dintre ele fiind pătate cu sânge.
‎Țin minte că, în cazul Sonia Carabantes, ‎era un semnalizator de mașină.
‎Știu asta pentru că ofițerii Gărzii Civile ‎au fost trimiși
‎să cerceteze ‎la fiecare atelier auto din Málaga
‎dacă o mașină de tipul respectiv ‎venise pentru repararea semnalizatorului.
‎Am demarat mai multe linii de cercetare,
‎cum ar fi una ‎a unei serii de agresiuni sexuale
‎lângă Torremolinos și Benalmádena.
‎am legat-o ‎și de dispariția unei fete din Motril
‎pentru că profilul fetelor era asemănător.
‎Având în vedere faptul ‎că au dispărut în timpul unui târg,
‎am început să-i cercetăm
‎pe toți angajații târgurilor ‎care fuseseră în Motril sau în Coín.
‎Urcați. Ziceți-mi dacă vedeți ceva.
‎Dacă da, considerați că e important, ‎chiar dacă nu vi se pare așa.
‎Totul e important. ‎Îmbrăcăminte, un pantof, orice.
‎Chemați-mă și vin imediat.
‎Oamenii au pus umărul.
‎Vreau să spun ‎că, în ansamblul ei, comunitatea
‎a spus limpede:
‎„E o fată de-a locului ‎și e o familie care are nevoie de ajutor.”
‎Și au început să colaboreze ‎dăruindu-și nu numai timpul,
‎ci și tot ce era necesar pentru căutare.
‎Când priveai de la fereastra de la etaj, ‎pe măsură ce trecea ziua, te emoționai.
‎Și acum mă simt emoționat.
‎Adevărul era că dispăruse o fată
‎și trebuia să o găsim.
‎Vă mulțumesc din suflet
‎pentru tot ce faceți, ‎de la cel mai tânăr la cel mai în vârstă.
‎E incredibil efortul pe care-l depuneți.
‎Nu am cuvinte să vă mulțumesc, ‎altceva nu-mi vine în minte.
‎În afară de asta, ‎Garda Civilă și-a continuat cercetările.
‎Dar cel mai important era ‎să o găsim în viață.
‎A CINCEA ZI DE LA DISPARIȚIE
‎Au găsit-o?
‎Lumea din Madrid spunea că a fost găsită, ‎dar încă nu s-a confirmat.
‎Dar au găsit-o. Da…
‎- Dar unde? ‎- Nu se știe.
‎Trebuie să fugim acolo. ‎Au sunat din Madrid.
‎Azi, la prânz, a fost găsit lângă Coín ‎cadavrul unei tinere.
‎Dă-l mai tare!
‎Rapoartele nu sunt confirmate, dar se tem ‎că ar putea fi Sonia Carabantes,
‎tânăra de 17 ani care a dispărut joi.
‎A fost găsit corpul unei femei.
‎Ne temem de ce e mai rău, ‎dar așteptăm confirmarea.
‎A sosit judecătorul. ‎Poliția judiciară anchetează.
‎Am ținut legătura ‎cu subdelegatul guvernului.
‎Mi-a spus că, de îndată ce a aflat vestea,
‎a trimis aici o unitate criminalistică
‎și că va fi aici ‎la dispoziția mea și a familiei.
‎Iată-i!
‎Era lângă Monda, orașul vecin.
‎Au găsit-o într-un pârâu… cu…
‎Fusese acoperită cu pietre și…
‎Plouase un pic în noaptea precedentă
‎și multe fuseseră luate de apă,
‎dar câinii…
‎Căutaseră deja acolo, dar…
‎Dar, în acea zi, ‎au găsit-o acolo sub pietre.
‎Victima fusese la târgul din Coín ‎în acea zi.
‎S-a despărțit de prietenele ei ‎la câțiva metri de casa ei
‎și a fost atacată de făptaș.
‎A lovit-o, lăsând-o parțial inconștientă.
‎Nu putea fi prea vigilentă ‎pentru că a fost o agresiune puternică.
‎A încercat să se apere. ‎A băgat-o în mașină.
‎A dus-o cel puțin 11 kilometri
‎până într-un loc izolat.
‎Acolo, știm ‎că i-a produs leziuni interne și externe
‎și a strangulat-o cu un tricou, ‎care, finalmente, a fost cauza morții.
‎A fost un șoc pentru toată lumea.
‎Era o situație care îi îngrijora pe toți.
‎Fetele nu mergeau la târg, la petreceri, ‎nu mai ieșeau din casă.
‎Plutea o senzație de frică,
‎o senzație de frică permanentă, ‎nu numai în Coín,
‎ci și în orașele învecinate.
‎Rău, căci am două nepoate și-o fiică și…
‎Da, sunt puțin îngrijorat.
‎Se spune că e cineva apropiat de ea, ‎fiindcă a fost găsită nu departe de Coín.
‎Nu știm cine e acest bărbat. ‎Încă e liber și fetele…
‎Și eu am o fiică de 15 ani.
‎Sunt îngrijorată.
‎Faptul că Sonia a fost găsită rapid
‎însemna că se puteau obține, ‎examina și analiza probele criminalistice.
‎La o ședință ‎de la biroul subdelegației guvernului,
‎colonelul Paco Gabella ne-a spus
‎că s-au găsit niște urme ‎pe mâinile Soniei Carabantes.
‎Materialul biologic ‎a fost analizat imediat
‎și introdus în baza de date ‎cu profile genetice judiciare.
‎Și a fost comparat.
‎Cu ce?
‎Cu un alt profil genetic ‎obținut de pe un chiștoc de țigară
‎găsit la 2,5 metri de balta de sânge
‎de pe terenul viran ‎din dosarul Rocío Wanninkhof.
‎Când au comparat profilurile genetice,
‎au constatat o potrivire perfectă.
‎ADN-UL UNUI BĂRBAT
‎Persoana de pe terenul viran din 1999
‎era aceeași care o atacase și ucisese ‎pe Sonia Carabantes.
‎Cred că am fost primii care au raportat ‎că a existat o potrivire de ADN.
‎Asta…
‎Ei bine, a fost o veritabilă bombă.
‎Începe să se facă lumină.
‎Un chiștoc de țigară engleză, resturi ‎de piele sub unghiile Soniei Carabantes.
‎ADN-ul prelevat de pe ambele ‎e al aceleiași persoane.
‎Era legătura dintre dispariții. Ceva…
‎atât de grav, atât de dureros…
‎și, totodată, atât de îngrozitor.
‎Cu atât mai mult pentru o persoană ‎care stătuse 17 luni încarcerată.
‎Din acel moment, totul a început ‎să se miște amețitor de repede.
‎VINOVATĂ
‎15 ANI PENTRU OMOR
‎Sper că vinovatul va plăti pentru fapta sa
‎și va ispăși întreaga sentință.
‎În procesul de 14 zile, ‎nu s-a vorbit despre chiștoc.
‎S-au vorbit multe inepții, dar nu asta.
‎Întrebarea este dacă noile probe
‎o vor exonera ‎pe învinuita Dolores Vázquez.
‎Când am intrat în acest impas ‎în cursul anchetei,
‎am primit un apel ‎de la comisariatul din Fuengirola,
‎ca să mă roage să merg acolo
‎pentru că era o femeie britanică ‎de origine chiliană
‎care voia să ne dea informații.
‎L-am cunoscut pe Tony în '96.
‎L-am cunoscut drept Tony King, ‎mi s-a prezentat drept Tony King.
‎Nu știam multe despre el la început.
‎Nu prea vorbește despre viața lui.
‎Când mă întâlneam cu el, era foarte gelos.
‎Voia mereu să ne întâlnim…
‎FOSTA SOȚIE A LUI TONY KING
‎…să mă ducă ici sau colo.
‎Toți îl cred drăguț și protector cu mine, ‎așa că…
‎La fel și eu. „E foarte drăguț. ‎Nu vrea decât să aibă grijă de mine.”
‎Acest gen de bărbat pare a fi,
‎veșnic de partea ta.
‎Am început o relație
‎și, după cinci luni, ‎sunt însărcinată, nu știu ce să fac.
‎Îi spun că-s însărcinată
‎și ne căsătorim când se naște Sabrina.
‎Și ajungem în Spania ‎pentru că sora mea locuiește acolo.
‎Era în septembrie 1997.
‎Tony începe să se comporte suspect ‎în Spania.
‎Spune minciuni, dispare,
‎pierde telefoane, lovește mașini, ‎lucruri de genul acesta.
‎Am tot vorbit cu familia mea spunând:
‎„Nu e în apele lui. Nu știu ce e cu el,
‎dar se întâmplă ceva și sunt neliniștită.”
‎Îmi spun: ‎„E cazul să-l urmăresc fiindcă mă sperie.”
‎Dar nu știu de ce.
‎Doar simt.
‎Îmi amintesc că eram în apartamentul meu ‎cu Sabrina, fiica mea.
‎Tony împrumutase mașina prietenei mele.
‎În fine. Dar vine la un moment dat.
‎E noaptea târziu, intră în baie
‎și pur și simplu…
‎Rămâne o vreme încuiat în baie,
‎apoi iese și pleacă din nou de-acasă.
‎Apoi mă duc să mă uit în baie ‎și totul e curat lună.
‎Totul e curat
‎și îmi fac griji ‎pentru că de obicei el nu e curat.
‎De obicei lasă totul pe podea.
‎M-a pus pe gânduri.
‎M-am întrebat: „Ce s-a întâmplat aici?”
‎În acea noapte, dispare Rocío.
‎Atunci am început să am bănuieli.
‎Le-am spus rudelor, prietenelor, ‎soră-mii, tuturor.
‎Toți credeau că sunt nebună.
‎„Cum să facă Tony așa ceva?”
‎E doar închipuirea mea prostească.
‎Eu eram… nebuna,
‎cea care credea ‎că soțul ei a ucis pe cineva.
‎Așa mă vedeau.
‎În cele din urmă, m-am despărțit de Tony.
‎Cecilia King, puțin neliniștită ‎și nervoasă pentru ce urma să ne spună,
‎și-a amintit
‎că, atunci când a venit fostul ei soț ‎să o ia sau să o lase pe fiica ei,
‎a văzut o cicatrice sau o rană ‎pe dosul palmei lui drepte.
‎Așadar, Sonia dispare din Coín,
‎așa că bănuiesc ceva foarte rău
‎căci el avea un bandaj pe mână ‎în acea zi.
‎Și se anunță la televizor, ‎iar eu și David, iubitul meu,
‎suntem surprinși și șocați.
‎„Aoleu! N-o mai fi dispărut o fată!”
‎Ne uităm unul la celălalt ‎și spunem într-un glas: „Tony.”
‎Pe loc, am spus amândoi: „Sigur e Tony.”
‎După ce i-am luat declarația Ceciliei,
‎am vorbit cu un coleg englez, ‎John O'Neill, care era la ambasadă,
‎și l-am întrebat ‎despre Tony Alexander King.
‎M-a sunat Tino Villabona
‎pe 14 septembrie 2003.
‎OFIȚER DE LEGĂTURĂ INTERNAȚIONAL, MÁLAGA
‎Am contactat ofițerul de serviciu ‎din Londra
‎și foarte repede am primit ‎un telefon foarte alarmant.
‎Evident, era o persoană foarte periculoasă
‎din antecedentele care îmi erau relatate.
‎Mi-a spus că îl știau pe Tony ‎sub numele de Tony Bromwich
‎și că acesta comisese agresiuni sexuale ‎la Londra.
‎Acest lucru ne-a întărit siguranța ‎că eram pe drumul cel bun.
‎L-au găsit pe King.
‎Apoi au început să-l fileze.
‎Am aflat că lucra într-un bar
‎și că trăia cu o spaniolă ‎în Alhaurín el Grande.
‎Am stabilit filajul la bar.
‎L-am văzut mergând la serviciu ‎și, când și-a terminat tura,
‎ne-am mirat văzând că merge la o școală.
‎La școală era o casă unde locuia.
‎În interior avea o mașină.
‎Era o Mazda cu numere britanice
‎și un semnalizator spart.
‎Cheia era acum timpul.
‎Cheia era: ‎„Ne trebuie o probă ADN de la acest om.”
‎Și au obținut o probă ADN, ‎poate de pe paharul
‎din care băuse ‎sau de pe altă țigaretă aruncată.
‎Au făcut ce era de așteptat.
‎L-au verificat. ‎Și, ghiciți ce! S-a potrivit.
‎O LUNĂ DUPĂ OMOR
‎- Nu pot vorbi. ‎- Nu?
‎Asta a fost. King a fost arestat
‎și se spune că ar fi făcut mărturisiri
‎în primele zile atât poliției naționale, ‎cât și Gărzii Civile.
‎Eram siguri că el era cel din spatele ‎celor două dispariții și morți.
‎După închiderea acestui dosar, desigur, ‎a fost un incident major în Spania.
‎Și, normal, a avut o întorsătură.
‎Primul caz a avut o întorsătură ‎căci cineva fusese deja condamnat
‎pentru uciderea lui Rocío Wanninkhof.
‎O femeie, Dolores Vázquez, ‎fusese condamnată la 15 ani.
‎Subiectul a devenit astfel ‎și mai interesant.
‎Când a fost arestat King,
‎Dolores fusese eliberată, ‎așteptând rejudecarea procesului,
‎căci Înalta Curte de Justiție a Andaluziei ‎anulase verdictul.
‎De ce?
‎Fiindcă juriul avea doar probe indirecte.
‎Dar, în plus, nu au spus ce i-a convins
‎să o declare vinovată pe Dolores Vázquez.
‎PRIMA APARIȚIE PUBLICĂ ‎DUPĂ 519 DE ZILE DE ÎNCHISOARE
‎Nu-i doresc nimănui închisoarea. ‎Am trăit momente foarte grele.
‎Multe luni. ‎Prefer să nu vorbesc despre asta.
‎ACASĂ LA DOLORES VÁZQUEZ
‎Am stat două-trei luni la izolare.
‎Ce altceva să spun?
‎Nu spun că am fost arestată pe nedrept.
‎Oricine, dacă eram printre suspecți…
‎Nu am avut nimic de ascuns, ‎nici azi nu am nimic de ascuns.
‎M-am prezentat la interogatoriu
‎și-au spus: „Tu ai fost.”
‎A fost o spălare de creier foarte intensă.
‎Au descris procesul prin care voi trece.
‎Au spus că mă vor face infamă ‎și că nu mă va crede nimeni.
‎Că mă vor târî în instanță. ‎Că, după un proces de cinci-șase luni,
‎un juriu mă va găsi vinovată.
‎Așa s-a întâmplat.
‎Consider că verdictul,
‎în afara lipsei evidente a unei motivări,
‎nu a fost imparțial.
‎Gândiți-vă cât de multe ‎emisiuni de televiziune
‎au acuzat-o direct pe Dolores Vázquez ‎fără nicio probă.
‎Toate aceste informații, ‎toată opinia publică
‎pe care le-au prezentat presa ‎și televiziunea
‎au fost citite, văzute și auzite
‎de membrii juriului și de judecător ‎zi de zi.
‎Când a fost găsit adevăratul ucigaș ‎și era clar că Dolores nu era implicată,
‎am început să mă gândesc ‎și mi-am dat seama
‎cum interiorizasem toată lesbofobia
‎pe care o răspândiseră mass-media ‎și alții.
‎Cum luasem de bune informații
‎care nu erau informații, ‎erau doar prejudecăți.
‎Așa că am început să cercetez ‎ce s-a spus în mass-media
‎și am fost puțin șocată.
‎M-am hotărât să scriu o carte.
‎JUSTIȚIA STRĂZII
‎În timp, ‎lui Dolores Vázquez i-au fost atribuite
‎calități percepute ca masculine.
‎Unele erau total ridicole.
‎Unele dintre lucrurile pe care le-au spus, ‎dacă le vedeți…
‎De exemplu, au arătat că făcea karate, ‎de parcă acesta era un lucru rău.
‎Sau că făcea exerciții fizice.
‎Că avea vocea răgușită, ‎era severă și autoritară.
‎Cu toate astea, au încercat să zugrăvească ‎imaginea unei femei masculine,
‎cu conotațiile negative aferente.
‎Au numit-o stearpă, invidioasă pe o femeie ‎care născuse și putea fi mamă.
‎Au spus că sunt cupluri nesănătoase ‎care întrețin
‎relații nesănătoase ce pot duce la crimă.
‎Toată această furie provenea
‎dintr-o societate care nu putea accepta ‎acest tip de relație.
‎E posibil ‎ca relația dintre Rocío și Dolores Vázquez
‎să fi suferit pentru că, în sinea ei, ‎fiica ta nu accepta
‎că aveai o relație sentimentală ‎cu o femeie?
‎Am fost șocați.
‎Dacă acuzi o persoană nevinovată,
‎dacă nu ai probe suficiente… ‎măcar nu acuza pe altcineva!
‎Dacă ar fi făcut cunoscută ‎această informație
‎sau ar fi cercetat mai departe ‎fără să se axeze doar pe o persoană,
‎l-ar fi găsit.
‎Atunci, ce s-a întâmplat cu fiica mea ‎ar fi fost evitat.
‎SUDUL ANGLIEI
‎În 2003…
‎când a fost arestat ‎pentru crimele din Spania,
‎Mă uitam la știri…
‎ARTISTĂ
‎…și: „Cetățeanul britanic Alexander King ‎a fost arestat.”
‎Am început să strig la televizor, ‎arătând cu degetul, fiind foarte supărată.
‎„Nu, acela nu este Alexander King.
‎Acela este Tony Bromwich.”
‎Nu-mi venea să cred. Eu…
‎Știți, din nou, acela e chipul ‎pe care nu-l pot uita.
‎În 1985…
‎s-au comis mai multe agresiuni alarmante
‎împotriva tinerelor din nordul Londrei,
‎din Holloway, în nordul Londrei.
‎„Strangulatorul din Holloway”. ‎I-au dat un nume.
‎Presa face asta de multe ori, ‎dar descria ce se întâmpla.
‎Femeile erau strangulate.
‎TEROAREA AGRESORULUI SEXUAL
‎Îmi amintesc că au fost șapte victime.
‎Cred că cea mai tânără avea 15 ani
‎și cea mai vârstnică avea ‎puțin peste 30 de ani.
‎Era anul 1985.
‎Urcând treptele spre apartament, ‎am aruncat o privire și m-am gândit:
‎„E cineva acolo.
‎Pesemne altcineva care ia liftul.” ‎Știți, e un lucru normal.
‎Probabil prima lovitură ‎a fost cea mai dură.
‎Am căzut la podea.
‎Mi-am fracturat craniul.
‎Mi-a legat strâns eșarfa…
‎și…
‎și a început să… mă atingă.
‎Mi-a ridicat bluza, ‎și-a băgat mâna în pantalonii mei.
‎N-a putut să-mi descheie pantalonii ‎fiindcă eram însărcinată
‎și mi-i legasem cu o eșarfă.
‎Am reușit să mă ridic
‎și m-a apucat de gât, strangulându-mă.
‎Nu a vorbit deloc
‎și aveam părul răvășit ‎și eram plină de sânge.
‎Nu știam ce să țin. Capul, mâinile?
‎M-am ghemuit în colț
‎și am spus: „Te rog, nu-mi ucide copilul.
‎Sunt însărcinată. ‎Te rog, nu-mi ucide copilul.”
‎Acela a fost momentul meu.
‎I-am atins… o coardă sensibilă.
‎Și am șoptit:
‎„Pleacă. Fugi. ‎N-am să-i spun nimănui. Doar fugi.”
‎„N-am să-i spun nimănui.”
‎Și… a plecat.
‎CRIMINALUL SUSPECT DE PE COSTA ‎ESTE „STRANGULATORUL DIN HOLLOWAY”
‎Am aflat că și-a schimbat numele
‎când am citit în ziar, ca toată lumea.
‎Nu mi-am dat seama că și-l schimbase ‎fiindcă era Strangulatorul din Holloway.
‎Habar n-am avut de acest lucru.
‎Când am aflat, a fost un șoc.
‎A fost oribil.
‎Nu mi-am revenit mult timp.
‎A fost dezgustător să aflu
‎că bărbatul cu care mă măritasem ‎făcea așa ceva.
‎Că le făcuse asta fetelor.
‎Îmi pare nespus de rău!
‎Bromwich, cum era numit atunci, ‎a fost arestat pentru acestea.
‎Și, inițial,
‎ca în Spania, când a fost interogat, ‎și-a recunoscut faptele,
‎după care și-a retractat declarația ‎la proces.
‎A primit zece ani de închisoare atunci
‎și a fost închis în 1986,
‎cred că procesul se încheiase, ‎și a ieșit în 1991.
‎După trei luni, cred, a fost rearestat
‎pentru o agresiune armată ‎contra unei femei.
‎A fost învinuit de tâlhărie, ‎deși agresiunea avea tentă sexuală.
‎Și s-a întors la închisoare.
‎Într-un an, s-a întors la închisoare
‎și a ieșit din nou, dacă țin minte bine, ‎în jurul anului 1996.
‎Atunci fusese identificat ‎de mai multe persoane
‎care au telefonat ‎emisiunii TV ‎Crimewatch‎ din UK,
‎care îl identificaseră, credeți sau nu,
‎încercând o agresiune ‎împotriva unei tinere bone maghiare.
‎Am început ‎Crimewatch‎ în 1983
‎și am prezentat-o cam până în 2007.
‎Emisiunea în care l-am prezentat pe King ‎sau Bromwich, cum îl știam atunci…
‎FOST PREZENTATOR, ‎CRIMEWATCH
‎Acest episod a fost, ei bine…
‎Acest apel de a-l identifica
‎pe Bromwich, pe King, era o înregistrare ‎video adăugată la program.
‎Târziu într-o duminică,
‎acum trei săptămâni, ‎o bonă a fost agresată
‎în drum spre casă lângă Leatherhead ‎în Surrey.
‎Poliția crede ‎că un anume bărbat poate ajuta.
‎E unul dintre pasagerii din stația Epsom.
‎E în jur de 23:30, duminică, 10 august.
‎Dumneavoastră sunteți? ‎Erați și dumneavoastră pe peron?
‎Dacă ați fost la Leatherhead ‎sau Epsom, sunați,
‎chiar dacă nu vi-l amintiți pe bărbat.
‎Vă rugăm, sunați imediat dacă sunteți dv. ‎sau dacă ne puteți spune cine e.
‎Am contactat emisiunea ‎și le-am spus cine credeam că e,
‎cine știam că e.
‎Și, până să afle unde locuia
‎și să pună totul cap la cap,
‎părăsise țara și plecase în Spania.
‎Dacă ai 15 milioane de oameni ‎care urmăresc o emisiune de televiziune
‎și fața ta apare acolo foarte clar
‎sau se bănuiește ‎c-ai fost surprins de camerele video,
‎cel mai cu cap lucru ar fi ‎să pleci imediat din țară.
‎Aveam o trupă înainte să fiu atacată.
‎Urma să semnez cu casa de discuri Virgin,
‎dar mi-am pierdut vocea.
‎Cred că, atunci când ești traumatizat,
‎unul dintre primele lucruri ‎pe care le afectează anxietatea e vocea.
‎Nu mai puteam cânta.
‎Când, în fine, l-au arestat
‎pe acel criminal,
‎a început să se discute
‎despre faptul că Interpolul a întrebat ‎Spania unde era această persoană.
‎Când am aflat aici în Spania ‎că exista un raport,
‎acest lucru a dat naștere ‎unui anumit nivel de frică.
‎Cazul a fost folosit în scop politic
‎atât de partidul de la putere, ‎cât și de cel din opoziție,
‎prin interpelarea parlamentară ‎a ministrului de interne Ángel Acebes
‎asupra acestui caz ‎și de ce nu a intervenit.
‎Cazul King a fost dezbătut ‎în Camera Deputaților.
‎Da, Ángel Acebes a apărut în Parlament ‎din proprie inițiativă
‎pentru a explica anchetele din cazurile ‎Rocío Wanninkhof și Sonia Carabantes.
‎Ministrul a explicat ‎că poliția britanică a trimis o notă
‎cerând confirmarea ‎că acesta trăiește în Spania
‎și menționând infracțiunile ‎de care era învinuit.
‎Dar, cum poliția britanică l-a clasificat
‎de importanță mică ‎și nu a cerut extrădarea,
‎odată confirmată adresa lui King, problema ‎a fost considerată ca soluționată.
‎Nu au notificat prin Interpol ‎că individul se afla acolo.
‎Cred că l-au și abordat
‎ca să vadă dacă s-ar întoarce de bunăvoie
‎pentru a fi anchetat sau interogat ‎în legătură cu agresiunea din Leatherhead,
‎dar era clar că nu va face acest lucru.
‎N-ar fi ales să facă asta.
‎Domnule ministru, ‎în 15 septembrie 1998, Scotland Yard
‎l-a localizat pe Anthony Alexander King ‎în Mijas prin dumneavoastră.
‎DEPUTAT, STÂNGA UNITĂ
‎Ați fost notificat cine e,
‎că a fost condamnat ‎și ce pericol reprezintă.
‎Poliția britanică a mai spus: ‎„E un pericol pentru femeile din Spania.”
‎SECRETAR DE STAT, 2002-2004
‎Dar nu este în regulă enormitatea faptului
‎că a fost identificat ‎un criminal periculos…
‎DEPUTAT, PARTIDUL SOCIALIST
‎…și nu a fost înregistrat ‎și comunicat corect.
‎O notă de la Interpol nu poate fi tratată
‎cum a făcut-o poliția condusă de dv.
‎E adevărat că am primit un fax ‎de la Interpol, din Londra,
‎cerând să nu-l arestăm pe Alexander King, ‎ci să-l cercetăm.
‎Apoi nu ne-au mai contactat.
‎Dar este un lucru normal, ‎căci primim multe faxuri de la Interpol
‎despre tot felul de oameni ‎din Costa del Sol.
‎Nu doar pentru agresiuni sexuale, ‎ci și pentru trafic de stupefiante,
‎omoruri, fraude… tot felul de infracțiuni.
‎Au fost acte condamnabile
‎care au produs suferință, ‎mai cu seamă familiilor…
‎DEPUTAT, PNB
‎lui Rocío Wanninkhof și Sonia Carabantes,
‎precum și altei persoane, Dolores Vázquez,
‎care a trecut probabil ‎printr-un adevărat iad.
‎Dacă aplicăm premisele generale ‎ale oricărei investigații
‎în cazul Rocío Wanninkhof,
‎putem concluziona că Garda Civilă
‎a orientat ancheta spre Dolores Vázquez,
‎care părea să aibă profilul infracțional ‎cel mai plauzibil.
‎Autoritățile nu mi-au cerut scuze,
‎nici ministrul Acebes, ‎care crede că știe totul.
‎Nu m-au contactat deloc.
‎Trebuia să-mi pierd fata… ‎ca să-l poată prinde pe criminal?
‎L-au prins pentru că fiica mea s-a apărat.
‎Vă spun, nu am trimis-o ‎pe María Dolores Vázquez la închisoare.
‎Poliția mi-a spus ‎că o vor închide pe María Dolores Vázquez.
‎Că ea era suspecta.
‎Că era ucigașa lui Rocío.
‎Așadar, dacă-i datorează cineva scuze ‎acelei doamne, poliția este aceea.
‎Nu-i datorez nimănui scuze. ‎Nu am închis pe nimeni.
‎Fii tare!
‎Sunt nevinovată!
‎A fost un proces tulburător,
‎căci, din fericire, ‎nu vezi oricând așa ceva.
‎Era o problemă foarte gravă
‎pentru că victima părea ‎a fi aleasă aleatoriu.
‎Însemna că ce a pățit această persoană ‎a fost o pură întâmplare, nu?
‎Lucru care te afectează ‎la toate nivelurile,
‎ca judecător și ca om.
‎Cred că dovezile erau atât de solide, ‎încât a ajuns să se incrimineze singur.
‎Poate pentru că se simțea ‎în centrul atenției.
‎Mi-l amintesc la televizor,
‎adresându-se presei în timp ce ‎era transferat în duba poliției.
‎Dar era din dorința de a atrage atenția,
‎nu pentru că avea remușcări ‎sau simțea că a greșit.
‎Au mușamalizat infracțiunea de omor!
‎Sunt criminali! ‎Au pervertit cursul justiției!
‎N-au dreptul să mă rețină pentru crimă!
‎Am petrecut șapte ani, două luni și 12 ‎zile întrebându-mă cine mi-a ucis fiica.
‎- Ce vreți de la acest proces? ‎- Dreptate.
‎Dreptate pentru fiica mea, ‎o dată pentru totdeauna.
‎Într-una din declarațiile lui Tony King ‎către anchetatori,
‎a încercat ‎să o incrimineze pe Dolores Vázquez
‎și să o târască din nou ‎în aceste proceduri judiciare.
‎Nu știu nimic despre acest om. ‎Nu știu nimic.
‎Tot ce știu e că am fost linșată odată
‎și sunt moartă de teamă că o voi păți iar.
‎Sunt nevinovată!
‎Vreau ca instanța ‎să-mi recunoască nevinovăția.
‎N-ar trebui să fiu aici, justificându-mă!
‎N-ar trebui să justific nimic!
‎Dar opinia publică și Spania cer
‎ca, peste toate astea, ‎să-mi dovedesc nevinovăția.
‎Pentru Rocío a mea, pentru biata Sonia ‎și pentru multe alte femei.
‎Nu. A acționat singur. De fiecare dată.
‎A acționat singur. ‎De fiecare dată când ieșea, era singur.
‎Prindea fetele, le agresa și le ucidea.
‎Dolores Vázquez a avut mult ghinion, ‎dar și noroc.
‎Ar putea fi încă închisă ‎sau să fi fost eliberată recent.
‎S-a ordonat rejudecarea procesului. ‎Cine știe cum s-ar fi terminat…
‎Dacă nu era găsit adevăratul vinovat, ‎nu știm ce se putea întâmpla.
‎Azi, tribunalul din Málaga a exonerat-o ‎pe Dolores Vázquez
‎de uciderea lui Rocío Wanninkhof,
‎punând capăt calvarului de patru ani ‎al lui Dolores Vázquez.
‎Pun pariu, și arhivele o pot confirma, ‎că arestarea lui Dolores
‎umple mai multe pagini decât achitarea sa.
‎Niciun jurnalist dintre cei care au scris ‎doar lucruri jignitoare despre ea
‎nu a spus: „Am greșit. Ce oribil! ‎Cum de ne-am lăsat atât de luați de val?”
‎Lucru pe care eu ‎sau cei din mișcare l-am putea spune.
‎„Ce oribil! Am greșit. ‎Cum de ne-am lăsat și noi atrași în asta?”
‎N-a spus nimeni așa ceva.
‎Mai curând: ‎„Gata cu asta. Am găsit criminalul.
‎Uitați-o pe femeia asta. Alt subiect.”
‎Și da, e groaznic.
‎Primul care trebuie să-și ceară iertare ‎e cel care face rău.
‎Și, evident, răul l-a făcut sistemul.
‎Din ce știu, ‎statul nu i-a acordat nicio compensație.
‎Cred că e o mare greșeală.
‎Vorbesc mult cu fotografia aceasta.
‎Fiindcă râde mereu, spun: ‎„Tot timpul râzi de maică-ta.”
‎Îi spun: „Arăți superb, scumpa mea.”
‎„Ești foarte drăguță. ‎Ce păcat că nu ești aici cu mine.”
‎Și pare să zâmbească și să înțeleagă.
‎Era veselă,
‎tot timpul mă pupa, mă îmbrățișa ‎și spunea: „Ce frumoasă ești!”
‎Așa era ea.
‎Iar acum, sunt singură, fără fetița mea.
‎Lumea spune: ‎„Ești puternică. La fel e și soțul tău.”
‎Nu că sunt puternică. ‎Nu am altă opțiune decât să merg înainte.
‎E un șoc imens.
‎Nu pot să explic cât de mare e șocul ‎și cât de mult am spălat
‎încercând să mă descotorosesc de Tony, ‎de senzația lui Tony pe mine.
‎Da. M-a făcut să mă tem de bărbați. ‎Cu siguranță.
‎Dar mi-au dat putere să merg mai departe ‎fata și băiatul meu.
‎Trebuie să am grijă de ei, ‎așadar trebuie să fiu mamă.
‎Mi s-a dat șansa de a vorbi.
‎Cred că m-ar putea ajuta ‎să mă simt puțin mai împăcată.
‎Că mi s-a întâmplat un lucru ‎destul de important încât să veniți.
‎Lupta mea nu s-a sfârșit.
‎Nu urmăresc despăgubiri financiare.
‎Ci mai degrabă ‎să-i arăt societății spaniole
‎că sunt total nevinovată, ‎că am fost tot timpul așa.
‎Astfel încât, când mă vede pe stradă, ‎lumea să nu-și mai dea coate.
‎Sau, dacă probez pantofi ‎la El Corte Inglés,
‎doar ca să numesc un magazin,
‎în 20 de minute, ‎sunt înconjurată de femei.
‎„Uitați-vă cine e!”
‎Încă aștept ‎să vină cineva să-mi ceară iertare.
‎TONY ALEXANDER KING A PRIMIT
‎PENTRU UCIDEREA LUI ROCÍO WANNINKHOF ‎ȘI A SONIEI CARABANTES
‎53 DE ANI DE ÎNCHISOARE.
‎DOLORES VÁZQUEZ NU A PRIMIT ‎NICIO DESPĂGUBIRE.
‎NIMENI NU ȘI-A ASUMAT RĂSPUNDEREA.
‎NIMENI NU I-A CERUT IERTARE.
‎DACĂ DV. SAU O CUNOȘTINȚĂ AȚI SUFERIT ‎DE VIOLENȚĂ SEXUALĂ,
‎ACCESAȚI WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
‎PENTRU MAI MULTE INFORMAȚII ‎ȘI MIJLOACE DE AJUTOR.
‎Subtitrarea: Andrei Albu