Downloaded from YTS.MX
DEN FØLGENDE FILM INDEHOLDER GRAFISKE BESKRIVELSER
Official YIFY movies site: YTS.MX
AF SEKSUEL VOLD, HVILKET KAN VÆRE FORSTYRRENDE FOR NOGEN.
KAN VÆRE UEGNET FOR VISSE SEERE
Er alle klar?
Fordi jeg siger det kun én gang.
I et år og 11 måneder
har en familie sørget over tabet af denne person.
Og i lørdags kaldte jer i medierne det for en sæbeopera.
I søndags sammenlignede I det med en film af Almodóvar.
Dette er ingen sæbeopera.
Dette er en retssag for en 19-årig pige.
En eftersøgning er undervejs i Mijas, Málaga af en 19-årig pige.
Rocío Wanninkhof.
Alle dækkede det. Pressen, fjernsynet og radioen.
Det var en af de sidste mange års mest højtprofilerede sager.
I hele Spanien, ikke kun Costa del Sol eller Málaga,
og der var mange facetter i sagen for mediebranchen.
Det var en kæmpestor sag, som hele nationen var optaget af.
Kriminologi forsøger at besvare spørgsmålet:
"Hvorfor går nogen folk over grænsen og ender med at dræbe nogen?"
Jeg er advokat og kriminolog. Denne sag er et skoleeksempel
for enhver jurastuderende.
Den værdi, der tillægges kvinders liv, forbløffer mig til tider.
EN ORIGINAL DOKUMENTAR FRA NETFLIX
LA CALA DE MIJAS ANDALUSIEN, SPANIEN
Der var mange af os til at starte med, og Rocio var med fra starten.
Så glad var hun heller ikke for fodbold,
men… hun nød den sjov, vi havde, og…
Hun kunne lide fodbold.
Hun spillede som nummer seks, hendes yndlings.
-Ja, nr. seks. -Vi havde et nummer hver.
Det nummer vi fik tildelt. Vi brokkede os, hvis nogen ændrede det.
-Vores familie og venner sad her. -Ja.
Alle kom. Hendes mor, Rocío, Rosa, Alicia…
Alle kom. -Alle mødrene sad her.
Da vi scorede vores første mål, gjorde Rocío og jeg sådan her.
Et lille hurraråb. "Ingen copyright,"
Vi kopierede hendes fejring med det samme, og hun sagde: "Ingen copyright."
-Ja. -Vi var bare børn…
-Vi var kun 15 eller 16 år gamle. -Seksten.
Vi var børn.
Hun var så forelsket i sin daværende kæreste, Toni.
-Så forelsket. -Ja, hun var vild med ham. Totalt vild.
-De var så flot et par. -Han var gudeskøn, og det var hun også.
Et smukt par. To attraktive mennesker.
-Hun var så sjov at være omkring. -Meget sjov.
-Hun smilede altid… -Altid.
-Hun blev aldrig sur på nogen. -Aldrig
Hun blev aldrig sur.
-Hun elskede at have det sjovt. -Ja.
Altid. Hun var altid i humør til sjov.
Ja.
Jeg husker, at dengang var der i enten to eller tre år i streg
et heavy metal-band på markedet.
Fra indgangen
kunne man se området med børneforlystelserne
og området med telte, hvor folk tog hen for at spise og danse.
Bagsiden ved siden af åen var for de unge mennesker.
De satte fire skurvogne op,
hvor vi drak kalimotxo, hvilket var det, vi drak.
Masser af kalimotxo, heavy metal og rock. Men det var fedt. Altid god stemning.
1999 DEN 9. OKTOBER
Vi skulle mødes med de andre den aften.
Og… Jeg husker, at klokken var omkring ti om aftenen.
Vi var nogle stykker fra vores vennegruppe, der ventede.
Timerne gik, og Rocío var stadigvæk ikke dukket op.
Vi ventede på hende der, men hun dukkede ikke op.
Hun gik fra sin kærestes hus.
Der var langt at gå op ad den bakke.
Den var ikke oplyst, og den var omringet af marker.
Så ja, hun kom aldrig derhen.
FORSVUNDET DAG 1
Min datter kom ikke hjem den aften, så vi tog ud og ledte.
Vi gik derudaf, og jeg så en ret stor blodplet.
Og jeg sagde: "Se på den store blodplet derovre."
"Det ligner et dyr, der blev dræbt." Jeg kom lidt tættere på,
og så så jeg min datters kondisko.
"Det er Rocíos kondisko."
Han sagde: "Det kan ikke passe."
Jeg sagde: "Det er min datters sko."
Jeg blev hysterisk, jeg flippede ud.
Jeg sagde: "Ring til politiet. Det er hendes sko."
LANGT HÅR, BRUNE ØJNE
RAPPORT FOR FORSVUNDEN PERSON
Da hun blev meldt savnet,
ringede undersøgelsesdommeren og sagde, der muligvis var sket en forbrydelse.
og bad om vores kriminaltekniske mening.
Vores første vurdering var, at der var sket en hændelse,
der involverede meget blod.
Vi troede, at der var foregået et overfald,
der involverede næse- og mundlæsioner.
Måske endda et knivstikkeri.
Som vi bevægede os videre, fandt vi stadig flere længere blodspor.
De indikerede, at personen havde bevæget sig meget hurtigere.
Måske endda løbet.
Men sporene aftog gradvist,
indtil vi kom til et område med en meget større blodplet,
der indikerede et massivt tab af blod.
Flere blodpletter blev fundet,
der var i overensstemmelse med det, vi troede, var en krop, der blev trukket.
De stoppede i et område, hvor, som jeg husker det, der var dækspor.
Vi prøvede at identificere både dækkene og typen af bil.
Vi fandt et lommetørklæde med blodpletter på,
og vi fandt et par kondisko, der blev identificeret som offerets.
FOTOGRAFISK RAPPORT
-PRØVER TIL ANALYSEN -BLODPRØVER
-KONDISKO -PÅ LOMMETØRKLÆDET
CIGARETSKOD
Man analyserede cigaretskodderne
for at se, om man kunne uddrage DNA fra spyttet på dem.
Vi indsamlede alt, som, vi troede, kunne give os informationer OM,
hvorvidt der havde været en, som vi på et tidspunkt kunne identificere
ved hjælp af de prøver.
MANDLIGT DNA FUNDET PÅ ET CIGARETSKOD
Vi igangsatte så en mere grundig undersøgelse
baseret på den data.
Jeg husker ikke, hvem der ringede, eller hvordan jeg opdagede, Rocio var væk,
siden den aften, vi planlagde at mødes.
Jeg husker at tænde for nyhederne om morgenen og høre det i radioen,
at Rocío var forsvundet.
Det… var et chok. Jeg begyndte at græde. Min chef spurgte: "Hvad er der galt?"
Jeg sagde: "Det er min ven." "Hvad skete der?"
Det var der, jeg fandt ud af, at det lokale politi i La Cala de Mijas
og medicinsk personale allerede havde igangsat en eftersøgning af hende.
Så jeg spurgte min chef, om jeg kunne deltage i eftersøgningen
sammen med resten af mine venner.
Jeg beder alle om at hjælpe med at få min datter hjem igen.
Og behandle hende så godt som muligt. Mange folk…
Tak til alle jer, der hjælper os.
Der er så mange af dem.
Jeg har tre døtre på omtrent hendes alder.
Vi bor i nærheden. Vi kom for at hjælpe til.
At støtte moren, faren, hele familien.
Vi vil forsøge at eftersøgningen kørende, og vi stopper ikke, før vi finder Rocío.
Eftersøgningen fortsætter.
Den 19-årige pige, der forsvandt i lørdags…
En uge efter eftersøgningen, der involverede 600 mennesker, begyndte…
Nogle af os tog med hjemmeværnet, andre med politiet,
og vi tog ud på egen hånd, på vores knallerter, op i bjergene.
Vi ledte løs. Det var som at lede efter en nål i en høstak.
Og vi var meget nervøse, da vi tænkte:
"Hvad hvis der er sket hende noget, og jeg finder hende?"
"Eller jeg løfter et kloakdæksel, finder hende?"
"Hvad hvis jeg ser bag det træ? Hvad nu hvis…?"
Det var meget hårdt.
Vi tog afsted med en kollega.
Vi parkerede bilen udenfor Alicia Hornos' hus.
Folk kom og gik konstant.
Familien blev ved med at tale med medierne, der spurgte efter dem.
Hvis ingen taler højt, hvis ingen siger noget,
så glemmer folk det.
Og som du kan se, er medierne talstærkt til stede,
pressen er her, alle TV-stationerne er her.
Kun sådan holder vi liv i sagen.
Jeg ønsker, de slipper hende fri.
Død eller levende, jeg savner hende bare.
Tre uger var gået,
og der var selvfølgelig mange tårer og meget angst pga. hendes forsvinden,
meget gråd.
Den følelse spredte sig.
Det var ikke kun familien, der var mest berørt af det, som følte det.
De frivillige, hendes venner fra skolen og hendes venner i nabolaget følte det også.
Sådan var humøret faktisk for alle.
Et humør af overvældende tristhed.
FORSVUNDET DAG 25
Vi meddeler jer hermed den nyhed, vi håbede, vi aldrig skulle bringe.
Man har fundet et lig, der muligvis tilhører Rocío Wanninkhof
25 dage efter, at hun forsvandt.
Liget blev fundet skjult i nogle hække, der adskiller en boligbygning,
kun 200 meter væk fra landevejen mod Marbella
langs en sti, hvor der ikke var plads til en bil.
Da myndighederne ankom til stedet for at fjerne liget,
så de, at der kun var et skelet tilbage.
Det lignede en krop, der havde ligget der meget længe.
Da de indsamlede prøver,
fandt de nogle sække, nogle store, sorte affaldssække
med tøj i dem,
primært t-shirts.
Baseret på de t-shirts begyndte vi at være ret sikre på,
at liget faktisk tilhørte pigen, Rocío Wanninkhof.
Ved du hvad? Jeg går der forbi hver dag.
Og jeg husker at vende hovedet, hver dag, for at kigge af ren vane.
På vej derhen og tilbage.
Og jeg tænker: "Vi ledte her, og hun blev fundet død 20 km væk."
Da vi planlagde obduktionen, var os fem tilstedeværende retsmedicinere…
Jeg mener, os seks…
Vi gjorde det næsten i hemmelighed,
fordi vi vidste, det var et mediecirkus.
Så vi udførte obduktionen og tog os god tid med den.
Vi arbejdede om natten, prøvede at bruge al vores ekspertise,
fordi vi vidste, at medierne ville kulegrave det.
Den krop, vi måtte arbejde med, ville bringe os
langt færre informationer, end hvis den var rådnet i et normalt tempo.
Pga. eksterne omstændigheder som luftfugtighed, regn og varme,
så skete forrådnelsen meget hurtigere.
Der var ingen organer tilbage. Med andre ord så fandt vi bare knogler.
Så vi måtte finde noget andet,
der kunne fortælle os, hvordan det påståede angreb fandt sted.
Der var mange sår, der var placeret tæt på hinanden,
primært på ryggen af liget.
Jeg mener, at der var otte meget repetitive stiksår,
der blev forårsaget af et våben med én enkelt klinge.
Konklusioner?
At angrebet var meget grusomt og repetitivt.
Overfaldsmanden udførte det tilsyneladende meget hurtigt,
fordi offeret var enten bundet helt fast eller havde ikke tid til at bevæge sig.
Jeg er slet ikke i tvivl om, at I føler jer sønderknust lige nu.
Mine mest medfølende tanker går til dem,
men de går især til jer, hendes forældre og søskende.
-Stop det, tak. -Kom nu.
-Rocío længe leve! -Længe leve!
Af vejen. Vis lige respekt. Flyt jer. Helt ærligt.
-Kom nu. -Længe leve!
Gør plads.
-Bare lidt. -Lad dem passere.
-Vi sænker hende ned. -Okay.
-Kom nu. -Lad os komme videre.
-Lad os komme lidt fremad. Kom nu. -Farvel, smukke. Farvel.
Kom nu. Lidt mere. Lidt længere. Skub. Kom nu.
-Giv dem et øjeblik alene. -Det er hendes mor. Et øjeblik.
På det tidspunkt så levede alle,
der var tætte med Rocío, og alle fra byen i konstant frygt.
Frygten blev delvist drevet af den panik, pressen skabte,
især TV-programmerne, der omhandlede sagen.
Det førte til sidst til, at Civilgardens eliteenhed deltog,
der havde spillet en stor rolle i efterforskningen af Alcàsser-sagen.
Så de blev mødt med åbne arme.
Efterforskerne fandt nogle fingeraftryk
på plastiksækkene ved det sidst fundne gerningssted.
De analyserede dæksporene fra den byggegrund.
Og de fandt to tekstilfibre på Rocío Wanninkhofs krop.
På det tidspunkt førte efterforskningen stadig ikke
til nogen anholdelser.
Men der var allerede visse informationer, beviser og spekulationer,
som Civilgarden efterforskede.
Idet dette stadig er en åben sag, stiller vi alle spørgsmålet:
"Hvem er den skyldige? Hvornår fanges personen?"
Efterforskerne måtte finde noget.
De var under et enormt pres fra offentligheden.
Og de havde intet.
Faktummet, at Rocíos krop blev fundet i så dårlig en stand,
gjorde det umuligt at bekræfte basisdetaljer.
Som for eksempel hvornår Rocío blev overfaldet seksuelt.
VISUEL UNDERSØGELSE
DET NØGNE LIG
UNATURLIG POSITION
Hvad skete der?
En af teorierne og konklusionerne, som efterforskerne fandt frem til,
da de så, at ligets ben var spredt…
Siden benene var spredt så vidt, så troede de, at det var iscenesat.
Gerningsmanden havde pillet ved gerningsstedet,
så det lignede et seksuelt motiveret overfald.
Så de udelukkede et seksuelt overfald
og fokuserede på et motiv, der var drevet af had og hævn.
-Kunne det være et passionsdrab? -En tæt på familien.
Meget passioneret og bittert.
-Tæt på dem. -Margarita Landis mening.
Som jeg delvist er enig i.
Så de begyndte at afhøre de folk, der var tættest på Rocío Wanninkhof.
VI TAGER HERMED IMOD EN FORKLARING FRA
Selv hendes kæreste blev afhørt
såvel som Rocíos familie.
Og alle havde et alibi.
Må vi stille dig et spørgsmål?
Der er gået næsten et år siden Rocíos død.
Civilgarden har p.t. indsnævret antallet af mulige gerningsmænd til tre.
To mænd og en kvinde.
Ved årets afslutning identificerede de en mistænkt,
som visse spor angiveligt pegede i retning af.
SPOR
Det, der vækkede opmærksomhed, var, at en person sagde, de havde set et kvinde
stikke i Rocíos billede.
Det lader til, at politiet nærmer sig at finde Rocío Wanninkhofs morder.
Det kom ikke bare frem, at der var en hovedmistænkt,
de frigav endda hendes fulde navn.
Dolores Vázquez.
Der er hun jo, Dolores Vázquez.
SEPTEMBER, ÅR 2000
NYHEDERNE
I de tidlige timer af d. 9. oktober sidste år blev Rocío Wanninkhof myrdet,
stukket ti gange i ryggen.
Hendes lig blev fundet efter en lang eftersøgning.
En af kvindens mors venner tilbragte i dag fem timer foran en dommer,
anklaget for mordet.
Kom nu. Flyt jer, alle sammen!
Politiet ringede for at sige,
at de havde anholdt María Dolores Vázquez. Øgenavn: Loli.
Jeg var lamslået. Hun var den sidste, jeg mistænkte.
Hun var så god ved mig efter skilsmissen. Hun hjalp med børnene.
Hun fik dem i skole, kørte dem rundt, badede dem, lavede mad til dem.
Hun hjalp meget til.
Hvor fører I hende hen?
Morder!
María Dolores Vázquez, en af pigens mors gode venner.
Dolores er Alicias tætte ven.
…deres nære ven…
Dolores Vázquez, en ven af familien.
Anklaget for at have dræbt datteren til Alicia Hornos, hendes tidligere ven.
Hun var Rocíos mors bedste ven.
Hun så hende vokse op. Hun opdragede hende som en anden mor.
De købte huset i Mijas og startede et nyt liv sammen
med Alicias tre børn.
Ofrets mor, Alicia, havde tre børn.
Hun var blevet skilt fra sin mand, der boede i Holland,
og havde startet et nyt forhold.
Hun startede et forhold med Dolores Vázquez.
De var elskere i næsten 11 år.
Hun hjalp med at opfostre Alicias døtre.
Men i forbrydelsens øjeblik
havde deres forhold allerede været slut i over fire år.
Jeg elskede hende højere, end jeg havde elsket nogen.
I sandhed.
Hun gav mig kærlighed og støtte.
Hun trøstede mig…
Og jeg elskede hende så højt.
Min datter boede hos dem i mange år, da hun studerede i Málaga.
DOLORES VÁZQUÉZ' SØSTRE
Og hun boede med sin tante Loli, Alicia og Rocío på det tidspunkt.
De er alle herlige piger.
Også Alicia. Så for os var det helt normalt.
DOMMER SENDER DEN FORMODEDE MORDER I FÆNGSEL
Efterforskningen begyndte at fokusere på Vázquez.
Og motivet var til stede, et af de motiver, som enhver jury
eller domstol kunne begynde at overveje,
hvilket var, at Rocío var en forhindring eller var imod moderens forhold
eller var… et problem på en eller anden måde
for Dolores' forhold til pigens mor.
Så vi havde et motiv.
Loli sagde, var det ikke for Rocío, var hun fundet sammen med Dolores igen.
Derfor blev min datter slået ihjel.
Hvis hun ikke havde været så jaloux
og troet, jeg var sammen med en anden, ville min datter måske være i live nu.
Så hun gjorde det for hævnens skyld, fordi jeg ikke ville gå tilbage til hende.
Dolores Vázquez var, i offentlighedens og mediernes øjne,
skyldig fra det øjeblik, hun blev anholdt.
Hvad tror du? Hvad fortæller dit hjerte dig?
Jeg må indrømme, at hun virker skyldig.
ANHOLDT
Selvom hun ikke har indrømmet det, så er beboerne i La Cala overbeviste.
Der var rygter. Der blev allerede sagt ting om hende.
Fra starten troede både familien og politiet, at gerningsmanden kendte Rocío.
Vildledende spor, angiveligt plantet af Dolores,
forhindrede efterforskningen.
Den forbrydelse, den hændelse,
skabte grobund for TV-programmer…
Det var et af de første programmer, der med alle sine elementer,
var indikativ for en masse underliggende sociale problemer.
Primært lesbofobi.
Familien siger, Dolores er en hård kvinde, der er aggressiv og besidderisk.
Hun er meget hævntørstig, og hun er meget hård.
Hvordan kan Alicia Hornos sige ting, der er så skandaløse
og sprede så mange injurierende løgne om min søster,
velvidende at min søster hjalp hende med at opfostre tre børn?
Ondskabsfuld, aggressiv, kalkulerende.
Meget kold og kalkulerende. Totalt.
En figur tog form.
En ond kvinde, en kold kvinde.
En kvinde, der havde ventet i fire år
og udtænkt en plan om at dræbe Rocío Wanninkhof, fordi hun hadede hende.
ÉT ÅR EFTER ANHOLDELSEN
DOMSTOLEN MÁLAGA
ALICIA HORNOS PÅSTÅR, AT DOLORES DRÆBTE HENDES DATTER SOM HÆVN
Jeg husker stadig replikkerne, der blev sagt i døren,
fordi det hele havde udviklet sig til noget, der mindede om en sæbeopera.
Folk ville følge med i retssagen, de ville ikke gå glip af bare ét sekund.
De ventede i fire eller fem timer
for at komme ind i retten og se, hvad der skete.
Det er det mest forstyrrende minde, jeg har.
Jeg skal følge med. Jeg er pensioneret. Jeg har intet bedre at lave.
Jeg holder med den døde piges mor.
Hun mistede sin datter.
Hun må lide. Det ved jeg. Jeg er også mor.
Og den slags rammer en hårdt.
Og den anden kvinde
hun virker… meget kold, meget kontrollerende, synes jeg.
Oddsene var imod Dolores,
fordi hun var Dolores, en person folk ikke kunne lide.
Hun var hverken sød eller venlig.
Hun var lesbisk i år 1999,
og hun kunne ryge i fængsel i 15 år.
I løbet af retssagen måtte vi kæmpe en kamp på gaden
såvel som i retssalen.
Og når man kombinerer al den information
med alt den opmærksomhed fra medierne, så er det juryen, der afgør det hele.
Folk fra pressen, vær sød at blive færdige.
Vidneforhør er i fuld gang. Det vil tage lang tid.
Over 50 mennesker er blevet indkaldt til at vidne.
I morges blev der vist en video fra Informe Semanal i retssalen.
Den viser en fra Civilgarden udtale,
at der ingen direkte beviser var imod Dolores Vázquez.
…vi lader efterforskningen fortsætte og gør brug af alle midler
for at finde afgørende beviser, der kan afklare, hvad der skete.
Fordi lige nu er sandheden, at vi ikke ved noget med sikkerhed,
ikke engang hvordan eller…
Vi har vores teorier, men vi ved ikke, hvad der skete.
På grund af manglen på fysiske beviser udstedte Civilgarden en rapport,
der indeholdt spor,
der pegede i retning af Dolores Vazquez såvel som en psykologisk profil.
Det vigtigste bevisstykke
var hadet, som Dolores Vázquez følte overfor Rocío.
Du har vidnet om,
at I ofte kom op at skændes, fordi I var så ens.
I var begge meget stædige, og I ville begge have jeres vilje.
Korrekt, men det betyder ikke, at vi var så uenige
på en måde, hvor vi ikke på samme tid elskede hinanden
eller skændtes vildt.
Jeg havde et godt forhold til Rocio, bedre end til hendes mor eller familien.
En husholderske, en russisk kvinde, hvis jeg husker ret,
gav os en beskrivelse af en meget vigtig hændelse,
der er som noget taget ud af en film, hvilket er, at…
Som alle nok husker, så var der billeder af hende overalt i byen.
Hun tog en køkkenkniv og begyndte at stikke i et af billederne.
Imens hun gjorde det med kniven, sagde hun: "Dette er mit problem!"
Hun forklarede: "Jeg var derhjemme, og jeg græd over synet af Rocíos billede."
"Fordi min husholderske knap nok taler spansk,
så greb jeg en kniv for at vise, at Rocío var blevet myrdet."
MUNDTLIGE AFHØRINGER
Hvad talte i Dolores' favør?
Hun blev ikke set på gerningsstedet,
dæksporene matchede ikke nogen af de biler, som hun ejede,
og tekstilfibrene, som man fandt, matchede ikke Dolores' tøj.
Det blev vist, at fingeraftrykkene, som man fandt på skraldesækkene,
ikke matchede Dolores Vázquez' fingeraftryk.
Og hun havde et alibi.
Hun sagde, hun havde passet en af sine grandniecer den dag,
men det blev ikke medregnet.
En af de kommentarer, man konstant hørte, fordi folk sagde det, var:
"Hun taler ikke ud. Det må være hende, fordi…"
Hun udviste ingen anger.
Hun opførte sig ikke, som om en uretfærdighed fandt sted.
Og det påvirker altid en given jury i høj grad.
Faktummet, at Dolores Vázquez var lesbisk,
blev brugt under retssagen som en måde at angribe hendes person på.
HOMOSEKSUELLE, DER UNDETRYKKER DERES SEKSUALITET,
UDVISER STØRRE GRAD AF VOLDELIG ADFÆRD
På den måde kunne man vise folk, at Dolores passede på profilen
og var i stand til at myrde Rocío Wanninkhof.
DA OFFERET LIGGER PÅ HØJRE SIDE
INDIKERER DET ET SEKSUELT OVERFALD
DEN HOMOSEKSUELLE
SKABER VREDESUDBRUD
LYDKLIP AF ALICIA HORNOS
Da vi fik besøg, eller nogen kom forbi, introducerede hun mig som hendes søster,
fordi hun skammede sig over vores forhold.
Så du siger, at hun aldrig accepterede sin seksuelle orientering?
Jeg tror, hun havde problemer med den.
Jeg dræbte ikke Rocío. Jeg så ikke Rocío.
DOLORES' SIDSTE FORSVAR
Alt, hvad jeg beder om fra jer, fra Spanien, fra hele Spanien,
da mange ting er blevet sagt om mig,
er, at I leder efter den, der gjorde det, for det var ikke mig.
Hvem end, der gjorde det, er stadig på fri fod.
Måske endda her i retssalen.
Der var aldrig nogen beviser imod mig.
Det vil der aldrig være, for jeg er uskyldig.
Har I nogen beviser?
Du var også i retssalen. Så du nogen fuldgyldige beviser?
Noget, der kunne sende min søster i fængsel?
Altså… I er jo journalister, ikke sandt?
Jeg ønsker, hun får 20 år minimum.
Fordi om 20 år… Får jeg da min datter tilbage?
Det sker ikke om 14 år, heller ikke om 40. Det sker aldrig.
Denne eftermiddags tophistorie er afgørelsen, som bliver træffet
af provinsretten her i Málaga.
Man kan se, hvor mange fra pressen og hvor mange kameramænd, der er udenfor.
Et flertal i juryen finder tiltalte,
frk. Dolores Vazquez Mosquera…
…skyldig i mord.
Jeg sagde til min søster: "Jose, vi vinder sagen."
"Det er ikke en sejr, men det er retfærdigt."
Hun sagde: "Jeg er ikke så sikker."
Jeg sagde: "Retfærdigheden vil ske fyldest"
Og det gjorde den. Gudskelov.
Jeg kan se, at anklageren for denne meget komplekse sag er her.
Måske kan vi tale lidt.
Hvordan har du det med dommen? Dit første indtryk.
Jeg anbefalede 15 år, så 15 år og én dag er ikke dårligt.
Morder!
COÍN ANDALUSIEN, SPANIEN
2003 DEN 14. AUGUST
Jeg husker alt… fra den dag.
Præcis som det skete.
Jeg stod op om morgenen, og… Jeg gik hen til hendes værelse, og hun var der ikke.
SONIA CARABANTES MOR
Jeg ringede til hendes venner, og de var ikke…
De sagde, at de fulgte hende hjem.
Jeg sagde: "Hun er her ikke."
Så jeg kiggede ud,
og tre døre længere nede ad gaden,
faktisk lige ved siden af træet
lå hendes sko,
hendes taske,
og hendes telefon på jorden.
Min mands bil havde blod på den, og det havde vores nabos også.
Det var den den 14. august, markedets sidste dag,
og omkring firetiden fik jeg et opkald fra en journalist fra Cadena SER,
der spurgte, hvad jeg vidste om en pige, der forsvandt fra Coín-markedet.
Jeg fortalte ham, at jeg ikke havde nogen informationer om det,
og at ingen pige var meldt forsvundet i Coín.
Han forsikrede mig om det modsatte.
Jeg begyndte at se biler og vogne, der tilhørte medierne.
Det gjorde, at jeg var på vagt, og jeg begyndte at få det dårligt.
Jeg bad om at tale med politichefen.
Det var lige der, han fortalte mig, Sonia var forsvundet tidligt den morgen,
hendes forældre havde meldt hende savnet, og myndighederne begynde eftersøgningen
og foretog indledende samtaler.
-Her eller dernede? -Lidt tættere på.
-Lidt tættere på, tak. -Klart.
Her, stå sammen. For tæt på?
-Fint. -Jeg flytter mikrofonen tættere på.
-Vi bliver her. -Vi er klar.
-Okay. -Vi ved stadig intet.
Jeg vil bare lige sige, at hvis nogen ved… noget som helst…
En ven for eksempel. En af hendes venner må have set eller hørt noget eller…
Vær sød at sige noget og slip hende fri.
Slip hende fri, fordi vi har fået nok af det her.
Det her er meget hårdt. Det er for meget.
-Tak. -Mange tak.
-Tak. -Tak.
-Er det her okay? -Ja! Storartet.
Peg den derover. Dernede, mod Lucerne.
Langsomt.
-Søen. -Søen, ikke?
Bådene.
Tja, vi blev gift i Coín.
Og min mand havde et job i Schweiz,
så jeg tog med ham.
Og mine tre børn blev født der.
Først de to ældre børn, og så fik jeg min Sonia.
Det er nok!
Nok!
Det er nok!
Kom nu, sig noget.
Hej.
Vi havde arbejde der, og…
-Optager den? -Ja.
…vi boede der i 26 år.
Den er kvart i otte.
Kom så. Lad os komme afsted, folkens.
Og da de ældste to børn var blevet færdige med skolen,
ville Sonia flytte til Spanien.
Og det ville vi faktisk også.
Så vi kom tilbage hertil i år 2000 eller 2001.
Og hun faldt hurtigt til i Spanien.
Hun havde jo venner her, som hun fik, da vi var på ferie i Spanien.
Hun havde sine fætre. Hun havde…
Hun ville fortsætte i gymnasiet,
og dimittere derfra eller…
Men sådan blev det ikke.
Som timerne går, bliver familien mere og mere desperat,
idet deres 17-årige pige forsvandt i Coín, Málaga i går.
En grundig eftersøgning af området er i gang,
men hendes fundne ejendele tyder dårligt, idet de blev fundet med blod på.
Jeg husker, der var en knust del af en billygte i Sonia Carabantes-sagen.
Jeg ved med sikkerhed, at Civilgardens betjente blev udsendt
for at udspørge enhver mekaniker i Málaga
og finde ud af, om en bil, der passede på beskrivelsen, fik billygten fixet der.
Vi indledte en række efterforskninger,
og en af dem omhandlede en række seksuelle overgreb begået
nær Torremolinos og Benalmada.
Vi forbandt den også med forsvindingen af en pige i Motril,
fordi pigerne delte nogenlunde samme psykologiske profil.
Så eftersom de forsvandt ved et åbent marked,
så efterforskede vi alt markedspersonale, der havde været i Motril eller Coín.
Gå. Sig, hvis I ser noget.
Ser I noget, så skal I gå ud fra, det er vigtigt.
Alt er vigtigt. Tøj, en sko, alt, hvad I ser.
Ring til mig, så kommer jeg.
Folk trådte i karakter.
Og jeg mener "folk" som i den brede offentlighed,
og deres holdning var klar:
"Dette er en lokal pige, og denne familie har brug for vores hjælp."
Så de begyndte at deltage i eftersøgningen og donerede ikke blot deres tid
men alt, hvad der kunne bruges i eftersøgningen.
Når man så al den handling fra vinduet ovenpå, så var det meget bevægende.
Det er stadig bevægende.
Faktum var, at en pige var forsvundet,
og vi måtte finde hende.
Jeg vil takke jer fra bunden af mit hjerte
for alt det, I gør, fra de yngste af jer til de ældste af jer.
I gør en utrolig indsats.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal takke jer udover at sige "tusind tak."
Derudover fortsatte Civilgarden deres undersøgelser og efterforskning.
Men det vigtigste var at finde hende i live.
FORSVUNDET DAG 5
Fandt de hende?
Folk fra Madrid sagde, hun blev fundet, men det er ikke bekræftet endnu.
Men hun er blevet fundet. Ja…
-Men hvor? -Det ved de ikke.
Vi må løbe derover. De ringede fra Madrid.
I dag ved middagstid blev liget af en ung kvinde fundet nær Coín.
Skru op!
Rapporterne er ikke bekræftet, men de frygter, det er Sonia Carabantes,
den 17-årige pige, der forsvandt i torsdags.
Liget af en kvinde er fundet.
Vi frygter det værste, men vi venter stadig på bekræftelse.
Dommeren er lige ankommet. Politiet efterforsker.
Jeg har været i kontakt med den lokale embedsmand.
Han fortalte mig, at så snart han hørte nyhederne,
sendte han en retsmedicinsk enhed herhen,
og han vil være til rådighed for både familien og jeg.
Der går de jo.
Det var nær Monda, som er vores naboby.
Og de fandt hende i et vandløb… med…
Der var blevet lagt sten ovenpå hende, og…
Det havde regnet lidt aftenen før,
så meget var blevet skyllet væk,
men hundene havde…
De havde allerede ledt der, men…
Men den dag fandt de hende under de sten.
Offeret havde været på markedet i Coín den dag.
Hun sagde farvel til sine venner et par meter fra sit hus,
og så blev hun angrebet af gerningsmanden.
Han slog hende, hvilket gjorde hende delvist bevidstløs.
Hun kunne ikke have været forberedt, for det var et brutalt angreb.
Hun prøvede at forsvare sig. Han lagde hende i bilen.
Og så kørte han hende minimum 11.5 kilometer væk
til et afsides sted.
Der forvoldte han hende både indre og ydre skader
og kvalte hende med en t-shirt, hvilket endte med at være dødsårsagen.
Alle var chokerede.
Det var en situation, hvor alle var meget nervøse.
Piger gik ikke på markedet, til fester eller forlod hjemmet.
Der var en følelse af frygt,
en vedvarende følelse af frygt, ikke bare i Coín,
men også i nabobyerne.
Det er ikke godt, fordi jeg har to niecer og en datter, og…
Ja. Jeg er lidt bekymret.
De siger, han må have kendt hende, fordi hun blev fundet tæt på Coín.
Vi ved ikke, hvem den mand er. Han er stadig derude, og pigerne…
Jeg har også en 15-årig datter.
Jeg er ret bekymret.
Faktummet, at Sonia blev fundet hurtigt,
betød, det var muligt at skaffe, undersøge og analysere kriminaltekniske beviser.
Til et møde, som vi holdte ved regeringens lokale repræsentant,
fortalte oberst Paco Gabella os,
at nogle sporbeviser var blevet fundet på Sonia Carabantes' hænder.
Denne biologiske masse blev straks analyseret,
og den blev så indtastet i DNA-databasen for kriminelle.
Og den blev sammenlignet. Med hvad?
Endnu en genetisk profil, man fik fra et cigaretskod,
der blev fundet 2.5 meter væk fra blodpletten
på den byggegrund, hvor man fandt Rocío Wanninkhof.
Da de sammenlignede de to genetiske profiler,
fandt de ud, at de matchede perfekt.
MANDLIGT DNA
Personen på den byggegrund i 1999
var den samme, der havde angrebet og dræbt Sonia Carabantes.
Jeg tror, vi var de første, der rapporterede, at der var et DNA-match.
Det…
Tja, det var ekstremt chokerende.
Tingene kommer frem i lyset.
Et engelsk cigaretskod, hudrester under Sonia Carabantes' negle.
DNA'et fra begge tilhører én og samme person.
Der var nu noget, der forbandt de to forsvindinger. Noget…
så seriøst, så smertefuldt…
…noget så forfærdeligt.
Specielt for Dolores Vázquez, der havde tilbragt 17 måneder i fængsel.
Fra det tidspunkt og fremad foregik tingene i et vanvittigt tempo.
SKYLDIG
15 ÅR FOR MORD
Jeg håber, at hvem end, der er skyldig, skal bøde for dette
og afsone den fulde straf.
Under den 14-dage lange retssag nævntes cigaretskoddet aldrig.
Meget nonsens blev nævnt, men ikke skoddet.
Spørgsmålet er, om de nye beviser
vil frifinde den anklagede, Dolores Vázquez.
Da vi nåede det dødpunkt i efterforskningen,
fik vi et opkald fra politistationen i Fuengirola,
og de spurgte, om jeg kunne komme forbi,
siden der var en britisk kvinde, der var født i Chile,
der ville tale med os og give os nogle oplysninger.
Jeg mødte Tony i '96.
Jeg kendte ham som Tony King, sådan præsenterede han sig selv for mig.
Jeg vidste ikke meget om ham i starten.
Han taler ikke meget om sit liv.
Da jeg mødte ham, var han meget jaloux.
Han ville altid mødes med mig…
TONY KINGS EKSKONE
og tage mig steder hen.
Og alle troede, han var dejlig, og han beskyttede mig, så…
Jeg gjorde det samme. Jeg tænkte: "Han er da sød. Han vil tage sig af mig."
Så det er den type mand, han virker til at være,
at han er støttende overfor en.
Så vi indledte et forhold,
og fem måneder senere var jeg gravid, og jeg anede ikke mine levende råd.
Jeg sagde, jeg var gravid,
og så endte vi med at blive gift, da Sabrina blev født.
Og vi ender i Spanien, fordi min søster bor der.
Og det var altså i september 1997.
Tony begyndte at opføre sig mistænkeligt i Spanien.
At fortælle løgne, forsvinde,
at miste telefoner, køre galt i biler og den slags ting.
Og jeg sagde til min familie på daværende tidspunkt:
"Der er noget galt. Jeg ved ikke hvad, men noget er galt, og jeg er nervøs."
Jeg tænkte: "Jeg må hellere holde øje med ham, fordi han skræmmer mig."
Men jeg vidste ikke hvorfor. Sådan følte jeg bare.
Jeg husker at befinde mig i min lejlighed med Sabrina, min datter.
Tony havde lånt min vens bil.
Men han dukker op på et tidspunkt.
Det er sent om aftenen, og han går på toilettet,
og han gør bare…
Han er på toilettet, og der er låst,
og så kommer han ud derfra, og så går han igen.
Og så kigger jeg på toilettet, og der er helt klinisk rent.
Alt er ryddet op,
og det bekymrer mig meget, fordi så renlig er han ikke normalt.
Han efterlader normalt alt på gulvet.
Så det fik mig til at undre mig.
Jeg tænkte: "Hvad er der lige foregået?"
Den aften forsvandt Rocío.
Og det gjorde mig mistænksom.
Jeg fortalte det til alle mine slægtninge, venner, alle.
Alle troede, jeg var skør.
"Hvordan kunne Tony gøre det?"
Det var bare mig, der tænkte dumme ting.
Jeg var den skøre person,
hende, der troede, at hendes mand havde myrdet en person.
Sådan så de på mig.
Så jeg endte med at afslutte forholdet til Tony.
Cecilia King, lidt ængstelig og nervøs for det hun ville fortælle os,
huskede, at
da hendes eksmand var kommet hjem for at hente eller smide deres datter af,
havde hun set et ar eller en skade på bagsiden af hans venste hånd.
Det, der sker, er så, at Sonia forsviner i Coín,
så jeg forventer det allerværste,
fordi han havde en bandage på hånden den dag.
Og det bliver så nævnt i TV, så David, min kæreste, og jeg
er begge to i totalt chok og er meget overraskede.
"Wow. Ikke endnu en forsvunden pige."
Og vi ser begge på hinanden, og vi siger begge: "Tony."
Vi siger begge straks: "Det må være Tony."
Da vi havde taget Cecilias udtalelse,
talte jeg med en britisk kollega, John O'Neil, der var på ambassaden,
og jeg spurgte ham om Tony Alexander King.
Jeg fik et opkald fra Tino Villabona den 14. september 2003.
FORBINDELSESOFFICER, MÁLAGA
Jeg tog kontakt til kontoret i London,
og ganske snart fik jeg et ret foruroligende opkald retur.
Dette var et meget farligt individ,
ud af dømme fra hans kriminelle fortid og tidligere domme.
Han fortalte mig, at de kendte Tony som Tony Bromwich,
og at han havde begået seksuelle overfald i London.
Det gjorde os endnu mere sikre på, at vi nu var på rette spor.
Så de fandt King.
De begyndte så at overvåge ham.
Vi fandt ud af, han arbejdede på en pub,
og at han boede med en spansk pige i Alhaurín el Grande.
Vi installerede overvågning hos pubben.
Vi så ham gå på arbejde, og da han blev færdig med sin vagt,
tog han overraskende nok hen til skolen.
Der var et hus ved skolen, som var der, hvor han boede.
Han havde en bil på grunden.
En Mazda med britiske nummerplader
og en knust billygte.
Nu var tiden altafgørende.
Det var afgørende, at vi fik en DNA-prøve fra denne mand.
Og de fik en DNA-prøve, måske fra glasset
som han drak af, måske fra endnu et cigaretskod.
Og de gjorde det, man kunne forvente af dem.
De tjekkede op på det. Og ved I hvad? DNA-prøven matchede.
ÉN MÅNED EFTER MORDET
-Jeg kan ikke tale. -Kan du ikke?
Det var så det. King blev anholdt
og kom angiveligt med tilståelser
i de første par dage til Nationalpolitiet og Civilgarden.
Så vi var sikre på, at han stod bag de to forsvindinger og dødsfald.
Efter sagen var afsluttet, var det selvfølgelig store nyheder i Spanien.
Og der var selvfølgelig et twist.
Der var et twist mht. første sag, fordi en person var allerede dømt
for mordet af Rocío Wanninkhof.
En kvinde, Dolores Vázquez, var blevet idømt 15 års fængsel.
Så det gjorde historien endnu større.
Da King blev anholdt,
var Dolores allerede blevet løsladt og ventede nu på en omsag,
fordi Højesteretten i Andalusien havde omstødt dommen.
Hvorfor?
Fordi juryen kun havde omstændige beviser.
Men de sagde faktisk ikke, hvad der overbeviste dem om
at erklære Dolores Vázquez skyldig.
FØRSTE MØDE MED OFFENTLIGHEDEN EFTER 519 DAGE I FÆNGSEL
Jeg ønsker fængsel for ingen. Jeg har været igennem hårde tider.
I mange måneder. Jeg vil helst ikke tale om det.
DOLORES VÁZQUEZ' HJEM
Jeg tilbragte to eller tre måneder i isolation.
Hvad er der ellers at sige?
Jeg siger ikke, min anholdelse var juridisk forkert.
Jeg var jo en af de mistænke i sagen…
Jeg havde intet at skjule, ligesom jeg intet har at skjule i dag.
Jeg svarede på deres spørgsmål, og de begyndte at afhøre mig
og sige: "Du gjorde det."
Det var en intensiv omgang hjernevask.
De beskrev den proces, jeg skulle igennem.
De sagde, de ville gøre mig berygtet, og at ingen ville tro mig.
De ville hive mig i retten. En hurtig retssag på 5 eller 6 måneder,
og så ville en jury finde mig skyldig.
Sådan foregik det.
Jeg mener, at dommen,
udover ikke at være funderet i tilstrækkelige beviser,
ikke var objektiv.
Lad mig sige det sådan her: Tænk på, hvor mange TV-programmer,
der direkte anklagede Dolores Vázquez uden nogen beviser.
Alt den information, alt den meningsdannelse,
som pressen og TV-stationerne udsendte
blev læst, set og hørt
af juryens medlemmer og sågar dommeren hver dag.
Da den rigtige morder blev fundet, og det var tydeligt, Dolores var uskyldig,
så begynde jeg at tænke, og jeg indså,
at jeg havde internaliseret al den had mod lesbiske.
som medierne og andre instanser havde udspyet.
Hvordan jeg troede på information,
som ikke var information, men fordomme, du ved?
Så jeg begyndte at efterforske, hvad der blev sagt i medierne,
og jeg var lidt chokeret. Så jeg valgte at skrive en bog.
FOLKETS RETSSAG
Med tiden fik Dolores Vázquez tildelt kvaliteter, som var typisk maskuline.
Nogle var helt latterlige.
Nogle af de ting de sagde, hvis man lige overvejer det…
Fx. nævnte de, at hun gik til karate, som om det var noget negativt.
HUN GIK TIL KARATE
Eller at hun trænede.
At hun havde en hæs stemme, var kommanderende og havde autoritet.
Med de beskrivelser prøvede de at male et billede af en maskulin kvinde
med de negative konnotationer, det ville have.
HUN HAVDE FADERENS ROLLE
De kaldte hende ufrugtbar og sagde, hun var jaloux på kvinden med et barn.
De sagde, homoseksuelle var usunde par, der levede
i usunde forhold, der kan lede til mord.
Al den vrede stammer fra
et socialt miljø, der ikke accepterer den slags forhold.
Er det muligt, at forholdet mellem Rocío og Dolores Vázquez
gik skævt, fordi jeres datter faktisk ikke accepterede,
at du var i et romantisk forhold med en kvinde?
Vi var chokerede.
Hvis man anklager den forkerte person,
hvis man ikke har nok beviser… Så bør man ikke anklage nogen, vel?
Hvis efterforskerne havde fortalt offentligheden det,
eller undersøgt sagen nærmere i stedet for at fokusere på én person,
så havde de fundet ham.
Så ville det, der skete med min datter, være undgået.
DET SYDLIGE ENGLAND
I 2003…
…da han blev anholdt for mordene i Spanien,
så jeg nyhederne…
KUNSTNER
og hørte: "Den britiske mistænkte, Alexander King, er blevet anholdt."
Og jeg begyndte at råbe af TV'et og pege af det. Jeg var meget sur.
"Nej, det er ikke Alexander King."
"Det er Tony Bromwich."
Jeg kunne ikke tro det. Jeg…
Det er et ansigt, jeg aldrig vil glemme.
I 1985…
var der en række alarmerende forbrydelser
mod unge kvinder i nord-London, i Holloway-området i nord-London.
"Holloway-kvæleren." De gav ham et navn.
Medierne gør ofte den slags, men de skildrede, hvad der foregik.
Kvinder blev kvalt.
SEXANGRIBER SKABER SKRÆK
Jeg husker, at der var syv ofre.
Jeg tror, den yngste var 15 år gammel,
og den ældste var nok i sine tyvere.
Det var i 1985.
Da jeg gik op ad trapperne på vej op til min lejlighed, så jeg og tænkte:
"Ah, der er nogen der."
"En anden skal vel bruge elevatoren." Du ved? Det var helt normalt.
Det første slag var det hårdeste.
Jeg ramte gulvet.
Jeg fik kraniebrud.
Han bandt mit tørklæde stramt…
og…
begyndte... at pille ved mig.
Han løftede min top, stak sine hænder ned i bukserne på mig.
Han kunne ikke knappe bukserne op, fordi jeg var gravid,
og jeg havde bundet mine bukser med et halstørklæde.
Det lykkedes mig at komme op,
og så fik han mig i et kvælergreb og begyndte at strangulere mig.
Han talte slet ikke,
og mit hår var overalt. Der var blod overalt.
Hvad skulle jeg holde? Hovedet, hænderne?
Så jeg krøb mig sammen i hjørnet
og det var der, jeg sagde: "Vær sød ikke at dræbe mit barn."
"Jeg er gravid. Vær sød ikke at dræbe mit barn."
Og det var mit øjeblik.
Jeg ramte noget… i ham.
Og jeg hviskede sagte:
"Afsted. Løb din vej. Jeg fortæller det til ingen. Bare løb."
"Jeg siger det ikke til nogen."
Og… det gjorde han så.
DEN MISTÆNKTE MORDER FRA COSTA DEL SOL 'ER HOLLOWAY-KVÆLEREN'
Jeg fandt ud af, han ændrede navn,
da jeg læste om det i nyhederne som alle andre.
Jeg indså ikke, han havde ændret navn, han var jo Holloway-kvæleren.
Jeg vidste det ikke. Slet ikke.
Da jeg fandt ud af det, var det et chok.
Det var forfærdeligt.
Jeg var ikke mig selv i meget lang tid.
Det var ulækkert at finde ud af,
at den mand, jeg giftede mig med, gjorde de ting.
At han havde gjort det mod de piger. Jeg er så ked af det.
Bromwich, som han blev kaldt dengang, blev anholdt for det. Og i starten,
da han blev afhørt, sagde han, han gjorde det, som i Spanien,
men det trak han tilbage i retten under retssagen.
Så han fik ti år i fængsel den første gang
og røg i fængsel i 1986,
da retssagen var færdig, og han kom så ud i 1991.
Og i løbet af tre måneder, tror jeg det var, blev han arresteret igen
for endnu en forseelse imod en kvinde med et håndvåben.
Han blev sigtet for røveri, selvom angrebet havde seksuel karakter.
Og så røg han tilbage i fængsel.
Så indenfor et år røg han i fængsel,
og så kom han ud igen i, jeg tror, det var i 1996.
På det tidspunkt var han blevet identificeret af folk,
der ringede ind til et program, der hedder Crimewatch,
der havde identificeret ham, tro det eller ej,
da han prøvede at angribe en ung, ungarsk au pair.
Vi startede Crimewatch i 1983,
og jeg var vært for programmet til omkring 2007.
Det afsnit, hvor vi talte om King eller Bromwich, som han hed…
TIDLIGERE VÆRT, CRIMEWATCH
Det her specifikke afsnit var, tja…
Appellen for at dømme ham,
få Bromwich, få King dømt, var blot et kort indslag i programmet.
En søndag aften for tre uger siden blev en au pair overfaldet,
da hun gik hjem tæt på Leatherhead i Surrey.
Politiet mener, at særligt én mand kan hjælpe.
Han var en af passagerne ved Epsom-stationen.
Kl. var halv tolv om søndagen den 10. august.
Er dette dig? Var du også på stationen?
Var du ved Leatherhead eller Epsom, så ring,
selv hvis du ikke husker manden.
Ring med det samme, hvis det er dig, eller du kan identificere ham.
Jeg kontaktede showet og fortalte dem, hvem, jeg troede, han var,
hvem jeg vidste, det var.
Og da de havde fundet ud af, hvor han boede,
fået styr på detaljerne,
så havde han forladt landet og var draget til Spanien.
Hvis der er 15 millioner mennesker, der ser et program i TV'et,
og dit ansigt ses tydeligt,
eller de tror, du blev fanget på overvågningskameraerne,
så er det mest fornuftige at gøre at forlade landet straks.
Jeg var med i et band, inden jeg blev angrebet.
Jeg skulle skrive kontrakt med Virgin Records,
men jeg mistede min stemme.
Når man er blevet traumatiseret,
så er en af de første ting, der viser angst, ens stemme.
Jeg kunne ikke synge.
Da de endelig arresterede
den kriminelle, den forbryder,
så begyndte snakken om,
at Interpol havde spurgt de spanske myndigheder om hans lokation.
Da vi hørte her i Spanien, at der havde været en specifik sag,
så gav det naturligvis anledning til et højt niveau af frygt.
Sagen blev brugt til politiske formål
af både det regerende parti og også oppositionspartiet,
og indenrigsministeren, Ángel Acebes, deltog i en parlamentarisk efterforskning
mht. denne sag, og hvorfor de ikke greb ind.
King-sagen blev diskuteret i Deputeretkammeret.
Ja, Ángel Acebes talte foran parlamentet på eget initiativ
for at redegøre for efterforskningerne af Rocío Wanninkhof og Sonia Carabantes.
Ministeren sagde, at britisk politi havde sendt en note,
der anmodede om bekræftelse på, at han boede i Spanien
og nævnte de forbrydelser, han var anklaget for.
Men da politiet havde gjort noten hemmelig,
og de ikke havde forlangt ham udleveret,
så blev sagen anset som løst, da man kunne bekræfte Kings adresse.
De underrettede dog, igennem Interpol, myndighederne om, at han var her.
Og jeg tror endda, de opsøgte ham
for at høre, om han ville hjem frivilligt,
så de kunne afhøre ham i forbindelse med Leatherhead-angrebet,
men det ville han tydeligvis ikke.
Det ville han ikke vælge.
Hr. minister, Scotland Yard fandt den 15. september 1988
Anthony Alexander King i Mijas igennem dig.
MF FOR DET FORENEDE VENSTRE
Du fik besked om, hvem han var
og hans domme, og den fare han udgjorde.
Det britiske politi sagde: "Han er en trussel mod kvinder i Spanien."
STATSSEKRETÆR FRA 2002-2004
Det, der er højst foruroligende, er det faktum,
at en farlig kriminel blev identificeret…
MF, DET SOCIALISTISKE PARTI
men det blev ikke registreret eller anmeldt korrekt.
En notits fra Interpol må ikke behandles,
som den blev behandlet af politiet under dig.
Det er sandt, at vi modtog en fax fra Interpol, der kom fra London,
der informerede os om, at Tony King… Vi skulle ikke anholde ham, men holde øje.
Vi hørte ikke fra dem igen.
Men det er normalt, fordi vi får mange faxer fra Interpol,
om alle mulige folk, der befinder sig i Costa del Sol.
Ikke blot folk, der begår seksuelle overfald, men også narkokurerer,
mordere, svindlere… Alle typer forbrydelser.
Disse handlinger var under al kritik,
og de har medført smerte, især for familierne…
MF
til Rocío Wanninkhof og Sonia Carabantes
og også endnu et individ, Dolores Vázquez,
der sikkert har oplevet helvede på jord.
Hvis vi anvender standardprocedurerne for enhver efterforskning
til Rocío Wanninkhof-sagen,
kan vi konkludere, at Civilgarden
styrede efterforskningen i en retning, der fokuserede på Dolores Vázquez,
der virkede til at passe på den mest plausible, kriminelle profil.
Myndighederne har aldrig undskyldt til mig,
ej heller minister Acebes, der tror, han ved alt.
De har slet ikke kontaktet mig.
Skulle jeg miste min datter… så de endelig kunne fange morderen?
Altså, de fangede ham, fordi min datter forsvarede sig selv.
Jeg siger jo til jer, at jeg ikke sendte Maria Dolores Vázquez i fængsel.
Politiet fortalte mig, at de ville bure Dolores Vázquesz inde.
At hun var den mistænkte.
At hun var Rocíos morder.
Så hvis nogen skylder den dame en undskyldning, så er det politiet.
Jeg skylder hende intet. Jeg smed hende ikke i fængsel.
Vær stærk!
Jeg er uskyldig!
Det var en foruroligende retssag, da det heldigvis er ikke noget, man ser ofte.
Det var en meget seriøs sag,
siden det virkede som om, at offeret blev tilfældigt udvalgt.
Og det betyder, at denne person oplevede dette pga. ren tilfældighed, ikke?
Og det påvirker en følelsesmæssigt
som dommer og menneske.
Jeg tror, beviserne var så stærke, at han endte med anklage sig selv.
Måske fordi han følte sig som omdrejningspunktet.
Jeg husker at se ham i TV,
tale til medierne, imens han blev bragt hen til en politibil.
Men det var for opmærksomhedens skyld,
det var ikke fordi, han angrede det, eller han følte, han gjorde noget forkert.
De har dækket over mord!
De er kriminelle! De har misbrugt det juridiske system!
De har ingen ret til at tilbageholde mig.
Jeg har tilbragt 7 år og 2 måneder på at tænke på, hvem der dræbte min datter.
-Hvad søger du i denne retssag? -Retfærdighed.
Retfærdighed for min datter én gang for alle.
I én af Tony Kings udtalelser til efterforskerne
prøvede han at belaste Dolores Vázquez
og trække hende tilbage til de juridiske retsforfølgninger.
Jeg ved intet om denne mand. Jeg ved intet.
Jeg ved bare, at jeg blev lynchet engang,
og jeg er dødsens bange for, det sker igen.
Jeg er uskyldig!
Jeg ønsker, retten anerkender min uskyld.
Jeg burde ikke stå her og forsvare mig selv!
Jeg burde intet forklare!
Men den offentlige holdning og det spanske samfund kræver,
at jeg på trods af alt beviser min uskyld.
For min Rocío, for stakkels Sonia, for andre kvinder.
Nej. Han handlede alene. Altid.
Han handlede alene. Hver gang han gik ud, gik han alene.
Og han fangede de her unge piger, angreb dem og drætbe dem.
Dolores Vázquez var både meget uheldig og meget heldig.
Hun kunne stadig sidde i fængsel, være blevet løsladt for nylig.
En omsag blev bestilt. Gad vide, hvad udfaldet af den ville være.
Havde man ikke fundet gerningsmanden, ved ingen, hvad der ville være sket.
I dag i retten blev Dolores Vázquez frifundet
for mordet på Rocío Wanninkhof,
hvilket bringer en afslutning for fire års prøvelser for Dolores Vázquez.
Jeg vil vædde på, og avisarkiverne vil give mig ret i, at Dolores' anholdelse
fyldte meget mere i medierne end hendes frifindelse.
De journalister, der havde skrevet skrækkelige, forfærdelige ting om hende,
sagde ikke: "Vi tog fejl. Hvor grusomt. Hvordan kunne vi blive revet med?"
Hvilket er det, som jeg og andre i LBGT-miløjet sagde:
"Hvor forfærdeligt. Vi tog fejl. Hvordan kunne vi blive inddraget i det?"
Det sagde ingen.
Det var mere: "Videre i teksten. Vi fandt morderen."
"Glem den dame. Lad os komme videre." Og det er også forfærdeligt.
Den, der forvolder skade, bør undskylde som den første.
Og det var systemet, der forvoldte skade.
Staten har, så vidt jeg, ikke kompenseret hende.
Det er en kæmpe fejl, synes jeg.
Jeg taler meget til dette billede.
Siden hun altid griner, siger jeg: "Du griner altid af din mor."
Jeg siger: "Du ser fantastisk ud, skat."
"Du er så køn. Det gør mig ondt, du ikke er her hos mig."
Og det virker til, hun smiler og forstår.
Hun var en glæde,
og hun gav mig altid kys og kram og sagde: "Du er så køn."
Sådan var hun.
Og nu, ja, nu er jeg alene med min lille pige.
Folk siger: "Du er stærk. Det er din mand også."
Det handler ikke om, jeg er stærk. Jeg har intet andet valg end at fortsætte.
Det er et kæmpechok.
Jeg kan ikke forklare chokkets omfang, og hvordan jeg har prøvet
at vaske Tony af mig, få følelsen af Tony væk fra mig.
Jeg er nu bange for mænd. Bestemt.
Men det, der holdt mig i gang, var min datter og min søn.
Jeg måtte passe på dem, så jeg skal være en mor for dem.
Jeg har fået muligheden for at tale om det.
Det hjælper mig nok med at lægge det bag mig.
At det, jeg oplevede, er slemt nok til, at I er kommet forbi for at tale om det.
Min kamp er ikke slut.
Det handler ikke om økonomisk kompensation.
Det handler om at vise det spanske samfund,
at jeg er totalt uskyldig og altid har været det.
Så at jeg kan gå ned ad gaden uden at få onde blikke.
Eller hvis jeg prøver nogle sko i El Corte Inglés,
bare for at nævne en butik,
så omringes jeg ikke af 20 kvinder.
"Se, hvem det er."
Jeg venter stadig på, at nogen beder mig om tilgivelse.
TONI KING BLEV DØMT FOR MORDENE PÅ ROCÍO WANNINKHOF OG SONIA CARABANTES
HAN BLEV IDØMT 53 ÅRS FÆNGSEL
DOLORES VÁZQUÉZ HAR IKKE MODTAGET KOMPENSATION.
INGEN TOG ANSVAR.
INGEN BAD HENDE OM TILGIVELSE.
HVIS DU ELLER NOGEN, DU KENDER, HAR OPLEVET SEKSUEL VOLD,
SÅ BESØG WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
FOR MERE INFORMATION OG KRISEHJÆLPEMIDLER.
Tekster af: Jens McGhee