Downloaded from YTS.MX
FILM KOJI SLIJEDI SADRŽI DETALJNE OPISE SPOLNOG NASILJA
Official YIFY movies site: YTS.MX
KOJI BI MOGLI BITI UZNEMIRUJUĆI ZA NEKE GLEDATELJE.
SADRŽAJ NIJE PRIMJEREN ZA SVE.
Svi spremni?
Reći ću ovo samo jednom.
Godinu i 11 mjeseci,
obitelj tuguje zbog gubitka ove osobe.
U subotu ste to nazvali sapunicom.
U nedjelju ste usporedili to s Almodóvarovim filmom.
Ovo nije sapunica.
To je suđenje za 19-godišnjakinju.
U tijeku je potraga za 19-godišnjakinjom u Mijasu u Málagi.
Rocío Wanninkhof.
Ta priča bila je posvuda. U novinama, na televiziji, na radiju.
Bio je jedan od najistaknutijih slučajeva posljednjih godina.
U cijeloj Španjolskoj, ne samo u Costa del Solu,
ova je priča imala svašta za novinare, za novine.
To je bio veliki slučaj koji je uhvatio pozornost nacije.
Kriminologija želi odgovoriti na pitanje:
„Zašto neki ljudi prijeđu tu granicu i na kraju ubiju nekoga?”
Odvjetnik sam i kriminolog.
Rekao bih da je ovaj slučaj dobar primjer za svakog studenta prava.
Ponekad me šokira koliko se malo cijeni život žena.
ORIGINALNI NETFLIXOV DOKUMENTARNI FILM
LA CALA DE MIJAS ANDALUZIJA, ŠPANJOLSKA
FRANKFURTER ALLGEMÉINE, NEW YORK TIMES, FINANCIAL TIMES
Isprva nas je bilo mnogo, a Rocío je bila ondje od početka.
Nije ju toliko zanimao nogomet,
ali uživala je jer smo se zabavljale i…
Probala je i svidjelo joj se.
Bila je broj šest, broj koji joj se sviđao.
-Da, šest. -Svaka je imala svoj broj.
Dodijeljen broj. Svađale smo se kad bi ga netko promijenio.
-Obitelj i prijatelji sjedili su ovdje. -Da.
Svi su došli. Njezina majka, Rocío, Rosa, Alicia…
-Svi su došli. -Sve su mame sjedile ovdje.
Kad smo postigle prvi gol, Rocío i ja bismo učinile ovo.
Ovako smo navijale. „Ne, autorska prava.“
Da, onda bismo je odmah kopirale i rekla bi „Ne, autorska prava“.
-Da. -Bile smo samo djeca…
-Imale smo 15 ili 16 godina. -Šesnaest.
Bile smo djeca.
Bila je veoma zaljubljena u svog dečka, Tonija.
-Tako zaljubljena. -Da, bila je luda za njim. Luda.
-Bili su najzgodniji par. -On je bio divan, a i ona.
Prekrasan par. Dvije privlačne osobe.
-Bila je jako zabavna. -Jako zabavna.
-Uvijek se smijala. -Uvijek.
-Nikad nisam vidjela da se ljuti. -Nikad.
Nikad se nije ljutila.
-Bila je dobro raspoložena. -Da.
Uvijek. Uvijek je bila raspoložena za zabavu.
Da.
Sjećam se da je tada, možda dvije ili tri godine zaredom,
na sajmu bio šator gdje se svirao heavy metal.
Od ulaza,
nalazio se prostor s vožnjama za djecu
pa zatim prostor sa šatorima gdje su ljudi jeli i plesali.
Stražnji dio, tik uz rijeku, bio je za mlade.
Uz rijeku su postavili četiri barake
gdje smo pili bambus, što smo tada i radili.
Mnogo bambusa, heavy metala i rocka. Ali bilo je sjajno. Dobra atmosfera.
1999. GODINA 9. LISTOPAD
Te smo se noći planirali naći tamo.
I sjećam se da je bilo oko 22 h.
Nekolicina iz naše grupe prijatelja čekala je tamo.
Sati su prolazili, a Rocío još nije stigla.
Čekali smo je i nije se pojavila.
Otišla je iz kuće svog dečka.
Šetnja uzbrdo bila je duga.
Nije bilo osvijetljeno i bila je okružena poljima.
Da, nikad nije stigla.
PRVI DAN NESTANKA
Moja kći se nije vratila kući i otišli smo je tražiti.
Šetali smo i vidjela sam veliku krvavu mrlju.
Rekla sam: „Pogledaj tu veliku krvavu mrlju.
Čini se da je životinja ubijena.“
Približila sam se
i vidjela tenisice svoje kćeri.
„To su Rocíjine tenisice.“
Rekao je da je to nemoguće. Rekla sam da su to tenisice moje kćeri.
ROCÍJINA MAJKA
Izgubila sam se, postala sam histerična.
Rekla sam mu da nazove policiju. To su njene tenisice.
DUGA KOSA, SMEĐE OČI
IZVJEŠTAJ O NESTALOJ OSOBI
Kad je nestanak prijavljen,
nazvao nas je istražni sudac i rekao nam za moguće mjesto zločina
i tražio naše stručno forenzičko mišljenje.
Prva procjena bila je
da se dogodio incident s puno krvi.
Mislili smo da se radi o napadu
s ozljedama nosa ili usta.
Čak smo razmatrali uporabu oštrog oružja.
Što smo dalje išli, nalazili smo veće, duže tragove krvi.
Upućivali su na to da se osoba kretala puno brže.
Možda je trčala.
Tragovi su u jednom dijelu nestali
dok nismo došli do područja s puno većom mrljom krvi
što nam je ukazalo na znatan gubitak krvi.
Nađeno je još mrlja krvi
koji su se uklapale u naše mišljenje da je netko vukao tijelo.
Nije ih više bilo u području gdje su bili tragovi guma, koliko se sjećam.
Pokušali smo identificirati gume i vrstu vozila.
Naišli smo na krvavu maramicu
i par tenisica koje su identificirali kao žrtvine tenisice.
FOTOGRAFSKO IZVJEŠĆE
-UZORCI ZA ANALIZU -UZORCI KRVI
-TENISICE -NA MARAMICI
OPUŠAK
Opuške smo poslali na analizu
kako bismo vidjeli možemo li pronaći DNK sa sline na njima.
Prikupili smo sve za što smo mislili da će nam moći pružiti informacije
o tome je li tamo bio netko koga bismo s vremenom mogli identificirati
pomoću tih uzoraka.
DNK MUŠKARCA PRONAĐEN NA OPUŠKU
Zatim smo počeli dublju istragu
na temelju tih podataka.
Ne sjećam se tko me nazvao ni kako sam saznao da je Rocío nestala
od te večeri kad smo se trebali naći.
Sjećam se da sam ujutro na vijestima na radiju čuo
da je Rocío Wanninkhof nestala.
Bio je to šok. Počeo sam plakati. Šef me pitao: „Što je bilo?“
Rekao sam da je to moja prijateljica.
„Što se dogodilo?“ Tada sam saznao da su u La Cali lokalna policija
i medicinsko osoblje već započeli istragu.
Pitao sam šefa mogu li se pridružiti potrazi
s prijateljima.
Molim sve da mi vrate kćer.
I da se što bolje ponašaju prema njoj. Mnogi ljudi…
Puno hvala ljudima koji nam pomažu.
Puno ih je.
Imam tri kćeri njezine dobi.
Živimo u blizini. Došli smo pružiti podršku.
Podržati majku, oca i cijelu obitelj.
Nastavit ćemo i nećemo stati dok ne pronađemo Rocío.
Potraga se nastavlja.
Devetnaestogodišnjakinja je nestala u subotu…
Tjedan dana nakon potrage u kojoj je sudjelovalo više od 600 ljudi…
Neke su grupe išle s civilnom zaštitom i lokalnom policijom,
a mi smo išli sami na motociklima u brda.
Tražili smo. Tražili. Kao da tražite iglu u plastu sijena.
Na rubu si i razmišljaš,
što ako se nešto zaista dogodilo i pronađemo je?
Ili ako je pronađem u šahtu?
Što ako pogledam iza tog stabla? Što ako…
Bilo je zaista teško.
Sjećam se da smo išli s kolegom.
Parkirali smo kombi ispred kuće Alicije Hornos.
Ljudi su stalno dolazili i odlazili.
Obitelj je svako malo izlazila razgovarati s medijima koji su ih tražili.
Ako nitko ne progovori, ako nitko ništa ne kaže,
ljudi zaborave.
Kao što vidite, svi su mediji ovdje…
ROCÍJIN OTAC
…novinari su ovdje, sve su televizijske postaje ovdje.
To je jedini način da potraga poživi.
Želim da je vrate.
ROCÍJINA SESTRA
Živu ili mrtvu, samo neka je vrate.
Prošla su tri tjedna,
i naravno, bilo je puno suza i tjeskobe zbog njezina nestanka,
mnogo plakanja.
Taj se osjećaj proširio.
To nije osjećala samo obitelj koja je bila najviše pogođena.
Osjetili su to i volonteri, prijatelji iz škole i iz susjedstva.
Takva je bila atmosfera.
Općenito tužna atmosfera.
NESTALA PRIJE 25 DANA
Donosimo vijesti za koje smo se nadali da nikad nećemo morati izvijestiti.
Nađeno je tijelo koje bi moglo biti Rocío Wanninkhof,
25 dana nakon nestanka.
Tijelo je pronađeno skriveno u živici koja razdvaja naselje,
samo 200 metara od autoceste prema Marbelli,
uz stazu na koju ne bi moglo stati vozilo.
Kad je policija došla na mjesto zločina da odnese tijelo,
pronašla je praktički samo kostur.
Izgledalo je kao tijelo koje je ondje bilo mnogo duže.
Tijekom prikupljanja uzoraka,
pronašli su vreće, velike crne vreće za smeće,
s odjećom, uglavnom majicama kratkih rukava.
Na temelju tih majica bili smo uvjereni
da je to tijelo djevojke Rocío Wanninkhof.
Reći ću vam nešto. Prolazim onuda svaki dan.
I svaki dan se sjetim. Okrenem glavu i pogledam, iz navike.
Na putu onamo i natrag.
Pomislim kako smo tražili ovdje i pronašli su je 20 km dalje.
Kad smo razgovarali o obdukcija, pet prisutnih medicinskih ispitivača…
Tj. šest.
Zapravo smo to učinili gotovo u tajnosti
jer smo znali da je to medijski cirkus.
Proveli smo obdukciju i uzeli si vremena.
Radili smo dugo u noć i dali sve od sebe
jer smo znali da će to biti u medijima.
Tijelo na kojem smo radili pružilo nam je puno manje informacija
nego što bi bilo da se razgradilo normalnom brzinom.
Ali pod određenim uvjetima vlage, kiše i vrućine,
mnogo brže dolazi do raspadanja.
Nije bilo organa. Drugim riječima, pronašli smo samo kosti.
Morali smo pronaći nešto drugo
što bi nam moglo reći kako se navodni napad mogao dogoditi.
Na tijelu se nalazio niz ozljeda,
uglavnom na leđima.
Mislim da je bilo osam ponavljajućih ubodnih rana
koje su nanesene jednostrano brušenim nožem.
Zaključak?
Radilo se o brutalnom napadu koji se ponovio više puta.
Čini se da je napadač to izveo vrlo brzo
jer je žrtva bila ili potpuno sputana ili nije imala dovoljno vremena za pokret.
Ne sumnjam da su vam trenutno srca slomljena.
Moje srce je uz njih,
ali pogotovo uz vas, njene roditelje i obitelj.
Prestanite, molim vas.
-Živjela Rocío! -Živjela!
Maknite se s puta. Pokažite poštovanje, molim vas. Hajde.
-Hajde. -Živjela!
Napravite mjesta.
-Samo malo. -Pustite ih da prođu.
-Spustit ćemo je i staviti unutra. -Da.
-Hajde. -Idemo naprijed.
-Idemo malo naprijed. Hajde. -Zbogom, ljepotice. Zbogom.
Hajde. Još malo. Guraj. Hajde.
-Dajte im malo mira. -Hajde. To joj je majka. Samo trenutak.
Očito, u tom su trenutku svi bliski Rocío
pa čak i svi u njezinu gradu, živjeli u strahu.
Taj je strah, djelomično, pokrenula panika koju su stvorili mediji,
pogotovo televizijski programi koji su govorili o slučaju.
Naposljetku, zato se uključila i elitna postrojba Civilne garde
koja je igrala aktivnu ulogu u istrazi u Alcàsseru.
Dočekali su ih raširenih ruku.
Istražitelji su našli otiske
na plastičnim vrećama na posljednjem mjestu zločina.
Analizirali su tragove guma na praznom posjedu.
Pronašli su dva vlakna na tijelu Rocío Wanninkhof.
U tom trenutku, istraga nije vodila
prema ikakvom uhićenju.
No već su postojale određene informacije, dokazi i nagađanja
koje je istraživala Civilna garda.
S obzirom na to da je ovo otvoren slučaj, svi se pitamo,
„Tko je počinitelj? Kad će ih uhvatiti?“
Istražitelji su morali nešto pronaći.
Bili su pod velikim pritiskom javnosti.
Nisu imali ništa.
Činjenica da je Rocíjino tijelo pronađeno u tako lošem stanju
onemogućila je potvrdu osnovnih podataka.
Naprimjer, je li Rocío bila seksualno zlostavljana.
VIZUALNO IZVJEŠĆE
GOLO TRUPLO
Što se dogodilo?
Jedna od teorija i zaključaka istražitelja
nakon što su vidjeli da su noge raširene…
Zato što su bile toliko raširene, vjerovali su da je bilo namješteno.
Drugim riječima, počinitelj je namjestio mjesto zločina
kako bi izgledalo kao seksualni napad.
Zato su isključili seksualni napad
i usredotočili se na motiv mržnje i osvete.
-Je li ovo zločin iz strasti? -Netko vrlo blizak obitelji.
Vrlo strastven i ogorčen.
-Veoma blizak. -Mišljenje Margarite Landi.
S kojim se djelomično slažem.
Počeli su ispitivati Rocíjine najbliže poznanike.
OVIM PUTEM UZIMAMO IZJAVU
Ispitan je čak i njezin dečko,
kao i Rocíjina obitelj.
Svi su imali alibi.
Možemo li te pitati samo jedno pitanje?
Prošlo je gotovo godinu dana od Rocíjine smrti.
Zasad je Civilna garda smanjila broj glavnih osumnjičenika na tri.
Dva muškarca i jednu ženu.
Krajem godine identificirali su osumnjičenika
na kojeg su navodno ukazivali znakovi.
Naposljetku, sumnju je potaknulo kad je netko prijavio ženu
kako bode Rocíjinu fotografiju.
Čini se da je policija sve bliže pronalasku ubojice Rocío Wanninkhof.
Nisu samo izašle vijesti o tome da postoji osumnjičenik,
već je objavljeno i puno ime.
Dolores Vázquez.
Evo je, Loli Vázquez.
RUJAN 2000. GODINE
DNEVNIK
U ranim jutarnjim satima 9. listopada ubijena je Rocío Wanninkhof,
ubodena nožem u leđa deset puta.
Njezino je tijelo pronađeno nakon duge potrage.
Danas je prijateljica žrtvine majke provela pet sati pred sucem,
optužena za to ubojstvo.
Maknite se s puta!
Policija je nazvala i rekli su
da su uhitili Maríju Dolores Vázquez. Loli.
GLAS ALICIJE HORNOS
Nisam to očekivala. Nikad ne bih posumnjala na nju.
Bila je dobra prema meni tijekom rastave. Pomagala je oko djece.
Dovodila ih je iz škole, vozila ih, kupala ih, kuhala im večeru.
Puno je pomogla.
Kamo je vodite?
Ubojica!
María Dolores Vázquez, bliska prijateljica majke djevojčice.
…Dolores je Alicijina prijateljica.
…bliska prijateljica…
…Vázquez, obiteljska prijateljica.
Optužena za ubojstvo kćeri Alicije Hornos, svoje bivše prijateljice.
Najbolja prijateljica Rocíjine majke.
Gledala ju je kako odrasta. Pomogla ju je odgojiti kao druga majka.
Skupa su kupile kuću u Mijasu i započele novi život,
s Alicijino troje djece.
Žrtvina majka, Alicia, imala je troje djece.
Odvojila se od supruga koji je živio u Nizozemskoj
i spetljala se s nekim.
Započela je vezu s Dolores Vázquez.
Bile su u romantičnoj vezi gotovo 11 godina.
Pomogla je odgojiti Alicijine kćeri.
Ali u vrijeme zločina,
njihova je veza već bila završila prije četiri godine.
Voljela sam je više nego ikoga.
Iskreno.
Dala mi je ljubav i podršku.
Tješila me…
I jako sam je voljela.
Moja je kći godinama živjela s njima dok je studirala u Málagi.
SESTRE DOLORES VÁZQUEZ
Bila je s tetom Loli, Alicijom i Rocío.
Sve su to divne djevojke.
I Alicia. Nama je to bilo posve normalno.
SUDAC ŠALJE OPTUŽENOG UBOJICU U ZATVOR
Istraga se počela baviti Dolores Vázquez.
A tu je bio i motiv, jedan od motiva koji bi bilo koja porota
ili sud mogao razmotriti,
da je djevojka bila prepreka ili je bila protiv
ili je na neki način bila problem
u Doloresinom odnosu s djevojčinom majkom.
Imali smo motiv.
Loli je rekla da bih ponovno bila s njom da nije bilo Rocío.
Zato mi je kći ubijena.
Da nije bila tako ljubomorna
i osjećala da sam s nekim drugim, možda bi moja kći još bila živa.
Učinila je to iz osvete jer joj se nisam htjela vratiti.
Dolores Vázquez, u očima medija i javnosti, bila je kriva
od trenutka uhićenja.
Što misliš? Što ti srce govori?
Moram reći da mi se čini krivom.
UHIĆENA
Iako nije priznala, za stanovnike La Cale nema sumnje.
Bilo je glasina. Već se pričalo o njoj.
Od samog su početka obitelj i policija vjerovali da je napadač znao Rocío.
Lažni tragovi, koje je navodno podmetnula Dolores,
ometali su istragu.
Ovaj zločin, ovaj događaj,
stvarao je materijal za televizijske emisije…
Bio je jedan od prvih u tom smislu da su svi elementi zajedno
zapravo predstavljali mnoge društvene probleme.
Prvenstveno, lezbofobiju.
Obitelj kaže da je Dolores snažna, agresivna i posesivna žena.
Jako je osvetoljubiva i jako je snažna.
Kako Alicia može govoriti tako besramno
i širiti tolike laži o mojoj sestri,
znajući da je moja sestra pomogla odgojiti to troje djece?
Zlobna, agresivna, proračunata.
Hladna i proračunata. Totalno.
Lik se oblikovao.
Zla žena, hladna žena.
Žena koja je čekala četiri godine
i smislila plan da ubije Rocío Wanninkhof jer ju je mrzila.
GODINA DANA NAKON UHIĆENJA
SUDNICA MÁLAGA
ALICIA HORNOS TVRDI DA JE DOLORES UBILA NJENU KĆER IZ OSVETE
Još se sjećam redova na vratima
jer je sve postalo nešto poput sapunice.
Ljudi su htjeli pratiti suđenje i nisu propustili ni minutu.
Čekali bi četiri, pet sati
da uđu u sudnicu i vide što će se dogoditi.
Mislim da me ta uspomena najviše uznemirava.
Pratit ću suđenje. U mirovini sam. Nemam ništa bolje za raditi.
Na strani sam majke mrtve djevojke.
Izgubila je kćer.
Sigurno pati. Znam. I ja sam majka.
To je velika stvar.
A ta druga žena,
čini se veoma hladno i dominantno.
Dolores nije imala dobre šanse za pobjedu
jer je bila Dolores Vázquez, nije bila veoma simpatična.
Nije bila draga ni ljubazna.
Bila je lezbijka 1999. godine
i mogla bi biti osuđena na 15 godina u zatvoru.
Tijekom ovog suđenja, morali smo voditi bitku na ulici
kao i u sudnici.
Ta kombinacija informacija
sa svom medijskom pompom zaista ima utjecaj kada porota odlučuje.
Molio bih medije da završe.
Ispitivanje svjedoka je u tijeku. Potrajat će.
Više od 50 ljudi pozvano je da svjedoči.
Jutros je na sudu prikazana snimka iz emisije Informe Semanal.
Prikazuje pripadnika Civilne garde
koji tvrdi da nema izravnih dokaza protiv Dolores Vázquez.
…dopustit ćemo da se istraga nastavi, poduzimajući sve potrebne korake
da pronađemo dokaze koji će razjasniti što se dogodilo.
Zasad je istina da ne znamo ništa zasigurno,
ni kako niti…
Imamo svoje teorije, ali ne znamo što se zapravo dogodilo.
S obzirom na nedostatak fizičkih dokaza, Civilna garda objavila je izvještaj
koji je sadržao znakove
koji su upućivali na Dolores Vázquez, kao i psihološki profil.
Glavnim dokazom smatrala se
mržnja koju je Dolores Vázquez osjećala prema Rocío.
Svjedočili ste…
TUŽITELJ ZVUČNI ZAPIS IZ SUDNICE
…da ste se često sukobljavale jer ste bile slične.
Obje ste bile tvrdoglave i obje ste voljele da bude po vašem.
Da, ali to ne znači da smo se sukobljavale
u smislu da se Rocío i ja nismo voljele
ili da smo se svađale.
Imala sam dobar odnos s Rocío,
bolji nego što njena majka i obitelj misle.
Jedna spremačica, Ruskinja, ako me sjećanje dobro služi,
ispričala je jedan veoma bitan događaj,
nešto što je zvučalo nalik filmu…
Kao što se svi sjećaju, njene fotografije bile su po cijelom gradu.
Uzela je kuhinjski nož i probola jednu od tih fotografija.
Dok je to radila s nožem, rekla je: „Ovo je moj problem!“
Objasnila je, „Bila sam kod kuće i plakala nad Rocíjinom slikom.
Moja spremačica ne razumije dobro španjolski
pa sam uzela nož da pokažem da je Rocío ubijena.“
ZAPISNIK O USMENOJ RASPRAVI
Što je Dolores imala na svojoj strani?
Nije viđena na mjestu zločina,
tragovi guma nisu odgovarali nijednom autu koji je posjedovala,
a pronađena vlakna nisu odgovarala Doloresinoj odjeći.
Pokazalo se da otisci na vrećama za smeće
ne odgovaraju otiscima Dolores Vázquez.
Imala je alibi.
Rekla je da je čuvala kćer svoje nećakinje tog dana,
ali to nisu uzeli u obzir.
Jedan komentar koji se stalno ponavljao,
„Ne govori ništa. Mora biti ona jer…“
Nije pokazivala kajanje.
Nije odavala osjećaj nepravde.
To uvijek utječe na porotu.
Činjenica da je Dolores Vázquez bila lezbijka
korištena je tijekom suđenja gotovo kao vrsta napada.
POTISNUTI HOMOSEKSUALCI ISKAZUJU PRETJERANO NASILJE
To je bio način da se pokaže da Dolores Vázquez odgovara profilu
i da je bila sposobna ubiti Rocío Wanninkhof.
ČINJENICA DA ŽRTVA LEŽI NA DESNOJ STRANI UKAZUJE NA HOMOSEKSUALNI NAPAD
HOMOSEKSUALAC IMA NASILNE ISPADE
ZVUK IZ SUDNICE
Kad smo imale posjetitelje,
predstavila bi me kao svoju sestru
jer se sramila naše veze.
Biste li rekli da nikad nije prihvatila svoju seksualnu orijentaciju?
Mislim da je imala problema s time.
Nisam ubila Rocío. Nisam vidjela Rocío.
ZAVRŠNA RIJEČ
Sve što tražim od vas, od Španjolske, od cijele Španjolske,
jer je mnogo toga rečeno o meni,
nađite onoga tko je učinio ovo jer to nisam ja.
Ta osoba je vani. Tko god je to učinio je vani.
Možda čak i u ovoj sudnici.
Nikad nije bilo dokaza protiv mene.
Nikad neće ni biti jer sam nevina.
Vidite li ikakav dokaz?
I vi ste unutra. Vidite li vi neki dokaz?
DOLORESINA SESTRA
Nešto što bi poslalo moju sestru u zatvor? Mislim, vi ste novinari, zar ne?
Želim da dobije barem 20 godina.
Tko mi može vratiti kćer za 20 godina?
To se neće dogoditi za 14 ili čak 30 godina. Nikad.
Glavna vijest danas je presuda koja će biti izrečena
na provincijskom sudu u Málagi.
Vidite koliko je novinara i snimatelja ispred sudnice.
Mi, članovi porote, smatramo optuženu,
gđicu Dolores Vázquez Mosqueru,
krivu za ubojstvo.
Rekla sam sestri: „Jose, pobijedit ćemo.
Ovo nije pobjeda, ali bit će pravde.“
Rekla je da nije baš sigurna.
Rekla sam da će biti pravde.
I bilo je. Hvala Bogu.
Vidim da je tužitelj ovog složenog slučaja ovdje.
Možda možemo razgovarati.
Što mislite o kazni? Vaš prvi dojam.
TUŽITELJ
Preporučio sam 15 godina pa 15 godina i jedan dan nije loše.
Ubojica!
COÍN ANDALUZIJA, ŠPANJOLSKA
2003. GODINA 14. KOLOVOZA
Sjećam se svega tog dana.
Točno kako se dogodilo.
Ujutro sam ustala i otišla sam u njenu sobu i nije je bilo.
MAJKA SONIE CARABANTES
Nazvala sam njene prijateljice i one nisu…
Rekle su mi da su je otpratile do vrata.
Rekla sam da nije ovdje.
Pogledala sam van
i tri vrata niže od moje kuće,
pored stabla je bila
njezina cipela,
torbica,
njezin mobitel, na tlu.
Na autu mog supruga bila je krv, kao i na susjedovom autu.
Bio je 14. kolovoza, posljednji dan sajma,
i oko 16 h primio sam poziv novinara postaje Cadena SER
o djevojci koja je nestala sa sajma u Coínu.
Rekao sam mu da nemam nikakve informacije o tome
i da nije prijavljen nestanak nijedne djevojke u Coínu.
Tvrdio je da jest.
Počeo sam viđati vozila i kombije raznih medija.
Zbog toga sam postao oprezan i počeo sam osjećati nelagodu.
Razgovarao sam sa šefom policije.
Tada mi je rekao da je Sonia nestala rano ujutro,
da su roditelji prijavili da je nestala i da je policija počela istraživati
i ispitivati ljude.
-Ovdje ili dolje? -Malo bliže.
-Još malo, molim. -Naravno.
Evo, stanite zajedno. Preblizu?
-U redu je. -Samo približavam mikrofon.
-Ostat ćemo ovdje. -Sve je spremno.
-Dobro. -Još ništa ne znamo.
Samo želim reći, ako itko išta zna, bilo što…
Sigurno je netko od prijatelja vidio ili čuo nešto…
Molim vas, recite nešto i pustite je.
Pustite je jer nam je dosta ovoga.
Ovo je teško za podnijeti. Previše je.
-Hvala. -Hvala lijepa.
-Hvala, ljudi. -Hvala.
-Je li ovo u redu? -Da. Sjajno.
Sad ga usmjeri onamo. Dolje, prema Luzernu.
Polako.
-Jezero. -Jezero, zar ne?
Čamci.
Vjenčali smo se u Coínu.
Moj je muž imao posao u Švicarskoj
pa sam otišla s njim.
Ondje se rodilo moje troje djece.
Prvo dvoje starijih i onda moja Sonia.
Dosta!
Hajde, reci nešto.
Zdravo.
Ondje smo imali poslove i…
-Snima li? -Da.
…ondje smo živjeli 26 godina.
Sad je 19.45.
Idemo. Idemo svi.
Kad su stariji završili školu,
Sonia se htjela preseliti u Španjolsku.
I mi smo htjeli.
Vratili smo se oko 2000., 2001. godine.
Dobro se prilagodila.
Naravno, ovdje je imala prijatelje kad smo dolazili za praznike.
Imala je rođake. Imala je…
Planirala je nastaviti srednju školu,
dobiti diplomu ili…
Ali to se nije moglo dogoditi.
Kako sati prolaze, očaj obuzima obitelj 17-godišnjakinje koja je jučer nestala
u Coínu u blizini Málage.
Temeljita pretraga područja još traje,
ali ne može se slutiti na dobro jer su pronađene njene krvave stvari.
Sjećam se da je u slučaju Carabantes bilo sjenilo s automobila.
Zasigurno znam da su policajci Civilne garde
ispitivali svakog mehaničara u Málagi
kako bi saznali je li netko doveo auto kakav su tražili na popravak sjenila.
Pokrenuli smo nekoliko istraga,
kao i jednu o nizu seksualnih napada
počinjenih blizu Torremolinosa i Benalmádene.
Povezali smo to i s nestankom djevojke u Motrilu
jer su djevojke imale sličan profil.
S obzirom na to da su obje nestale dok je trajao sajam,
počeli smo istraživati sve radnike sajma koji su bili u Motrilu ili Coínu.
Vidite ima li išta gore.
Ako vidite išta čudno, smatrajte to bitnim čak i ako nije.
Sve je važno. Odjeća, cipela, bilo što.
Nazovite me i doći ću brzo.
Ljudi su se iskazali.
Mislim, cijela je javnost jasno poručila,
„Ovo je mještanka i ovo je obitelj kojoj treba naša pomoć.“
Uključili su se i dali ne samo svoje vrijeme,
već i sve što je potrebno za potragu.
Kad ste gledali to s prozora na katu, kako je dan odmicao, bilo je dirljivo.
Još uvijek je dirljivo.
Činjenica je da je djevojka nestala
i morali smo je pronaći.
Želim vam od srca zahvaliti
za sve što činite, od najmlađih do najstarijih.
SONIJIN BRAT
Nevjerojatno se trudite.
Ne znam kako vam zahvaliti, to je sve što sada mogu reći.
Osim toga, Civilna garda nastavila je s ispitivanjem i istragom.
Ali najvažnije je bilo pronaći je živu.
NESTALA PRIJE PET DANA
Jesu li je pronašli?
Zvali su iz Madrida i rekli da je pronađena, ali još nije potvrđeno.
Ali pronađena je. Da…
-Ali gdje je pronađena? -Ne znaju.
Moramo otići onamo. Zvali su iz Madrida.
Danas u podne pronađeno je tijelo mlade žene u blizini Coína.
Pojačaj!
Izvješće nije potvrđeno, ali boje se da je riječ o Soniji Carabantes,
17-godišnjakinji koja je nestala u četvrtak.
Nađeno je tijelo žene.
Bojimo se najgoreg, ali još čekamo potvrdu.
Sudac je upravo stigao. Pravosudna policija istražuje.
U kontaktu sam s državnim poslanikom.
Rekao mi je da je čim je čuo vijest,
poslao forenzičare onamo
i bit će na raspolaganju meni i obitelji.
Eno ih.
Bilo je blizu Monde, grada pokraj našeg.
Našli su je u potoku s…
Stavili su kamenje na nju i…
Večer prije je kišilo
i puno toga je bilo isprano,
ali psi su…
Već su tražili tamo, ali…
Ali tog su je dana našli ondje pod kamenjem.
Žrtva je tog dana bila na sajmu u Coínu.
Pozdravila se s prijateljima nekoliko metara od kuće
i počinitelj ju je napao.
Udario ju je na nekoliko mjesta ostavivši je djelomice u nesvijesti.
Nije mogla biti posve svjesna jer je ovo bio brutalan napad.
Pokušala se obraniti. Stavio ju je u auto.
Vozio ju je barem 11 kilometara
na osamljeno mjesto.
Ondje joj je nanio unutarnje i vanjske ozljede
i zadavio je majicom što je u konačnici bio uzrok smrti.
Svi su bili u šoku.
Svi su bili zabrinuti,
djevojke nisu išle na sajam, zabave ili čak izlazile iz domova.
Posvuda se osjećao strah,
ne samo u Coínu,
nego i u susjednim gradovima.
Nije dobro jer imam dvije nećakinje i kćer i…
Da. Malo sam zabrinut.
Kažu da mora da je netko blizak njoj jer je nađena u blizini Coína.
Ne znamo tko je taj čovjek. Još je slobodan, a djevojke…
I ja imam 15-godišnju kćer.
Veoma sam zabrinuta.
Činjenica da je Sonia pronađena brzo
omogućila je prikupljanje, ispitivanje i analizu forenzičkih dokaza.
Na sastanku koji smo održali u uredu vladinog poslanika,
pukovnik Paco Gabella rekao nam je
da su na rukama Sonije Carabantes pronašli ostatke dokaza.
Ovaj je biološki materijal odmah analiziran
i upisan je u bazu podataka kriminalne policije.
I usporedili su ga.
S čime?
S još jednim genetskim profilom prikupljenim s opuška
nađenog dva i pol metra od mrlje krvi
na praznom posjedu u slučaju Rocío Wanninkhof.
Kad su usporedili dva genetska profila,
otkrili su da se savršeno podudaraju.
DNK MUŠKARCA
Osoba s tog praznog posjeda 1999. godine
bila je ista osoba koja je napala i ubila Soniju Carabantes.
Mislim da smo prvi izvijestili da postoji podudaranje DNK-a.
To…
To je bila prava bomba.
Stvari polako izlaze na vidjelo.
Opušak engleske cigarete, ostaci kože ispod Sonijinih noktiju.
DNK prikupljen s oba dokaza pripada istoj osobi.
Nešto je povezalo nestanke. Nešto tako…
tako ozbiljno, tako bolno…
i nešto tako grozno.
Pogotovo za osobu koja je provela 17 mjeseci u zatvoru.
Od tog trenutka nadalje,
situacija se počela razvijati vrtoglavim tempom.
KRIVA
15 GOD. ZA UBOJSTVO
Nadam se da će onaj tko je kriv za ovo platiti
i odslužiti punu kaznu.
DVA POVEZANA ZLOČINA
Tijekom 14-dnevnog suđenja, opušak se nije spomenuo.
Puno gluposti da, ali to ne.
Pitanje je hoće li novootkriveni dokazi
osloboditi optuženu Dolores Vázquez.
Kad smo došli do kraja slijepe ulice u istrazi,
primili smo poziv iz policijske postaje u Fuengiroli
i zamolili su nas da dođemo
jer je tamo bila jedna Britanka porijeklom iz Čilea
koja je htjela razgovarati s nama i podijeliti informacije.
Upoznala sam Tonyja 1996. godine.
Poznavala sam ga kao Tonyja Kinga, predstavio mi se kao Tony King.
U početku nisam znala mnogo o njemu.
Nije govorio puno o svom životu.
Kad sam ga upoznala, bio je veoma ljubomoran.
Uvijek se htio naći sa mnom…
BIVŠA SUPRUGA TONYJA KINGA
…voditi me posvuda.
Svi su mislili da je divan i da me štiti.
I ja sam to mislila. Mislila sam da je drag i da želi paziti na mene.
Činilo se da je takav čovjek,
da je na vašoj strani.
Tek smo započeli vezu
i pet mjeseci kasnije sam zatrudnjela i nisam znala što učiniti.
Rekla sam mu da sam trudna
i vjenčali smo se kad se Sabrina rodila.
Završili smo u Španjolskoj jer mi ondje živi sestra.
To je bilo u rujnu 1997. godine.
2003. GODINA
1997. GODINA
Tony se u Španjolskoj počeo ponašati sumnjivo.
Počeo je lagati i nestajati,
gubiti mobitele, razbijati aute i slično.
Cijelo sam vrijeme govorila obitelji:
„Nešto nije u redu s njim. Ne znam što je, ali nešto ne valja i ja nisam dobro.“
Mislila sam da je bolje da pazim na njega jer me plaši.
Ali ne znam zašto.
Samo osjećam to.
1997. GODINA
1999. GODINA
Sjećam se da sam bila u svom stanu sa svojom kćeri Sabrinom.
Tony je posudio prijateljev auto.
Što god. Ali u jednom je trenutku ušao u stan.
Bilo je kasno navečer i otišao je u kupaonicu
i samo…
Neko je vrijeme bio zaključan u kupaonici
i onda je izašao i opet izašao iz stana.
Onda sam pogledala u kupaonicu i sve je bilo besprijekorno čisto.
Sve je čisto
i zabrinuta sam zbog toga jer inače nije čist.
Inače sve ostavlja na podu.
Zapitala sam se.
Razmišljala sam što se ondje dogodilo.
Te je noći Rocío nestala.
I zato sam počela sumnjati.
Rekla sam svojim rođacima, prijateljima, sestri, svima.
Svi su mislili da sam luda.
„Kako bi Tony to mogao učiniti?“
Govorili su da razmišljam o glupostima.
Ja sam bila luda,
ona koja je mislila da je njen muž ubio nekoga.
Takva sam bila.
Na kraju sam se rastala od Tonyja.
Cecilia King, pomalo tjeskobna i nervozna zbog onoga što će nam reći,
sjetila se
da kad joj je bivši suprug došao po kćer,
vidjela je ožiljak ili ozljedu na stražnjoj strani lijeve ruke.
Dakle, Sonia je nestala u Coínu
i posumnjala sam na nešto loše
jer je tog dana imao zavoj na ruci.
Vijest se pojavila na televiziji i ja i David, moj dečko,
oboje bili iznenađeni i šokirani.
„Ajme. Još je jedna djevojka nestala.“
Pogledali smo se i oboje smo rekli: „Tony.“
Odmah smo oboje rekli da je to sigurno Tony.
Kad smo uzeli Cecilijinu izjavu,
razgovarao sam s britanskim kolegom Johnom O'Neillom,
iz veleposlanstva, i pitao sam ga za Tonyja Alexandera Kinga.
Nazvao me Tino Villabona 14. rujna 2003. godine.
Nazvao sam dežurnog u Londonu
i ubrzo sam primio alarmantan uzvratni poziv.
Očito je bila riječ o vrlo opasnoj osobi
iz prošlosti koju su mi ispričali.
Rekao mi je da znaju Tonyja pod imenom Tony Bromwich
i da je počinio seksualne napade u Londonu.
To nas je još više uvjerilo da smo na pravom putu.
Pronašli su Kinga.
Počeli su ga nadzirati.
Saznali smo da radi u pubu
i da živi sa Španjolkom u gradu Alhaurín el Grande.
Organizirali smo nadzor u pubu.
Vidjeli smo ga kako ide na posao i kad mu je smjena završila,
iznenadili smo se jer je išao u školu.
U školi je bila kuća u kojoj je živio.
Imao je vozilo na posjedu škole.
Bila je to Mazda s britanskim tablicama i slomljenim sjenilom.
Vrijeme je bilo ključno.
Bilo je ključno prikupiti DNK uzorak od tog čovjeka.
Prikupili su uzorak, možda s čaše iz koje je pio
ili još jedne odbačene cigarete.
Učinili su ono što očekujete od njih.
Provjerili su ga. I pogodite što? Poklapao se.
MJESEC DANA NAKON UBOJSTVA
-Ne mogu govoriti. -Ne možete?
To je bilo to. King je uhićen
i navodno je priznao
u prvih nekoliko dana državnoj policiji i Civilnoj gardi.
Bili smo sigurni da je on iza ta dva nestanka i smrti.
Nakon zatvaranja slučaja,
očito se radilo o velikom incidentu u Španjolskoj.
Naravno, došlo je do preokreta.
Došlo je do preokreta u prvom slučaju jer je netko već osuđen
za ubojstvo Rocío Wanninkhof.
Žena, Dolores Vázquez, osuđena je na 15 godina.
Zbog ovoga se još više pričalo o tome.
Kad je King uhićen,
Dolores je već bila oslobođena i čekala ponovno suđenje
jer je Visoki sud Andaluzije poništio presudu.
Zašto?
Jer je porota imala samo posredne dokaze.
Štoviše, nisu rekli što ih je zapravo uvjerilo
da proglase Dolores Vázquez krivom.
PRVO JAVNO POJAVLJIVANJE NAKON 519 DANA U ZATVORU
Ne bih nikome poželjela zatvor. Proživjela sam grozne trenutke.
Puno mjeseci. Radije ne bih o tome.
DOM DOLORES VÁZQUEZ
Provela sam dva, tri mjeseca u samici.
Što još reći?
Ne kažem da sam nepravedno uhićena.
Naravno, ako sam jedna od osumnjičenih…
Nisam imala što skrivati, baš kao što ne skrivam ništa danas.
Otišla sam dati izjavu i počeli su me ispitivati
i govoriti: „To si bila ti.“
To je bilo veoma intenzivno ispiranje mozga.
Opisali su mi proces koji ću proći.
Rekli su da će me učiniti zloglasnom i da mi nitko neće vjerovati.
Odvest će me na sud. Suđenje će trajati pet do šest mjeseci
i porota će me proglasiti krivom.
Tako se i dogodilo.
Smatram da presuda,
osim očitog nedostatka dokaza,
nije bila nepristrana.
Drugim riječima, razmislite koliko je televizijskih programa
izravno optužilo Dolores Vázquez bez ikakvih dokaza.
Sve te informacije, javno mišljenje koje su mediji i televizija iznijeli
čitali su, vidjeli i čuli članovi porote i sudac svaki dan.
Kad je pravi ubojica pronađen i bilo je jasno da Dolores nije umiješana,
počela sam razmišljati i shvatila sam
kako sam i sama usvojila lezbofobiju
koju su mediji i ostali širili.
Kako sam vjerovala u informacije
koje nisu bile informacije nego samo predrasude?
Počela sam istraživati što se govorilo u medijima
i bila sam pomalo šokirana.
Odlučila sam napisati knjigu.
SUĐENJE NA ULICI
Tijekom tog vremena, Dolores Vázquez su pripisivali
osobine koje su se smatrale muškima.
Neke su bile apsurdne.
Ali neke stvari koje su rekli, ako bolje pogledate…
Naprimjer, istaknuli su da se bavila karateom kao lošu osobinu.
Ili da je negativno što vježba.
Da ima hrapav glas, da zapovijeda i ima autoritet.
Tako su pokušali stvoriti sliku muževne žene.
U negativnom smislu.
IMALA JE ULOGU OCA
Zvali su je neplodnom, ljubomornom na ženu koja je rodila i mogla biti majka.
Rekli su da nezdravi parovi vode k…
Nezdrave veze koje mogu dovesti do ubojstva.
Sav taj bijes zapravo je proizišao
iz društvenog okruženja koje nije moglo prihvatiti takav odnos.
Je li moguće da je odnos između Rocío and Dolores Vázquez
bio loš jer vaša kći nije prihvatila
vašu romantičnu vezu s drugom ženom?
To je jako utjecalo na nas.
Ako optužujete krivu osobu,
ako nemate dovoljno dokaza, barem nemojte optužiti nekog drugog.
Jer da su dali to do znanja
ili istražili dalje umjesto da se usredotoče na jednu osobu,
našli bi ga.
Onda bismo izbjegli ono što se dogodilo mojoj kćeri.
JUG ENGLESKE
2003. godine,
kad je uhićen zbog ubojstava u Španjolskoj,
gledala sam vijesti…
UMJETNICA
…i rekli su da je Britanac Alexander King uhićen.
Počela sam vikati na televizor, bila sam veoma uzrujana.
„Ne, to nije Alexander King.
To je Tony Bromwich.“
Nisam mogla vjerovati. Ja…
Još jednom, to je lice koje ne mogu zaboraviti.
2003. GODINA
1985. godine,
dogodio se niz alarmantnih prekršaja protiv mladih žena
u četvrti Holloway u sjevernom dijelu Londona.
Novinari su ga nazvali Daviteljem iz Hollowaya.
Novinari to često rade, ali prikazali su što se događalo.
Davio je žene.
TEROR SEKSUALNOG NAPADAČA
Koliko se sjećam, bilo je sedam žrtava.
Najmlađa djevojka imala je 15 godina,
a najstarija je žena možda bila u ranim tridesetima.
Bilo je to 1985. godine.
Dok sam se penjala stubama prema stanu, pogledala sam i pomislila,
„Netko je ondje.“
„Vjerojatno neki drugi čeka dizalo.“ Znate? To je normalna pojava.
Mislim da je prvi udarac bio najteži.
Udarila sam o pod.
Imala sam frakturu lubanje.
Čvrsto mi je zavezao šal
i…
…i počeo me inkomodirati.
Dignuo mi je majicu i stavio svoje ruke u moje hlače.
Nije mi mogao skinuti hlače jer sam bila trudna
i zavezala sam hlače šalom.
Uspjela sam ustati
i primio me za vrat i gušio.
Uopće nije govorio,
a moja je kosa bila posvuda. Bilo je krvi posvuda.
Nisam znala što držati. Glavu, ruke?
Dakle, stisnula sam se u kutu
i tada sam rekla, „Molim te, nemoj mi ubiti bebu.
Trudna sam. Molim te, nemoj mi ubiti bebu.“
To je bio moj trenutak.
Dotaknula sam nešto u njemu.
I tiho sam šapnula,
„Hajde. Bježi. Neću nikome reći. Samo bježi.
Znaš, neću nikome reći.“
I otišao je.
OSUMNJIČENI UBOJICA IZ COSTE JE DAVITELJ IZ HOLLOWAYA
Saznala sam da je promijenio ime
kad sam pročitala to u novinama, kao i svi drugi.
Nisam znala da je promijenio ime jer je Davitelj iz Hollowaya.
Nisam znala to. Nisam to uopće znala.
Kad sam saznala to, bila sam šokirana.
Bilo je grozno.
Dugo nisam bila normalna.
Bilo je odvratno saznati
da je muškarac za kojeg sam se udala to činio,
da je to učinio tim djevojkama.
Tako mi je žao.
Bromwich, kako su ga tada zvali, uhićen je zbog toga.
U početku, kao i u Španjolskoj,
priznao je kad su ga ispitivali
i povukao to kasnije na sudu, tijekom suđenja.
Dobio je deset godina zatvora
i otišao je u zatvor 1986. godine,
mislim da je tada suđenje završilo, ali je izašao 1991. godine.
U roku od tri mjeseca, mislim da je ponovno uhićen
za novi prekršaj protiv žene s oružjem.
Optužen je za pljačku, iako je postojao seksualni aspekt napada.
Ponovno je otišao u zatvor.
Unutar godinu dana se vratio u zatvor
i ponovno je izašao, ako se dobro sjećam, oko 1996. godine.
Zatim ga je identificiralo nekoliko ljudi
koji su nazvali britansku televizijsku emisiju Crimewatch.
Vjerovali ili ne, identificirali su ga
kao počinitelja napada na mladu dadilju iz Mađarske.
CRIMEWATCH
Počeli smo snimati Crimewatch 1983. godine
i vodio sam emisiju otprilike do 2007. godine.
Epizoda u kojoj smo prikazali Kinga ili Bromwicha, kako se zvao tada…
Ta je epizoda bila…
Ta molba da se identificira Bromwich, tj. King,
bila je samo kratka snimka video nadzora.
U nedjelju navečer, prije tri tjedna, dadilja je napadnuta
na putu kući blizu Leatherheada u Surreyju.
Policija vjeruje da jedan čovjek može pomoći.
Jedan je od putnika na postaji Epsom.
Oko 22.30 u nedjelju, 10. kolovoza.
Jeste li to vi? Jeste li bili na peronu?
Ako ste bili u Leatherheadu ili Epsomu, nazovite, čak i ako se ne sjećate čovjeka.
Nazovite nas ako ste to vi ili znate tko je to.
Nazvala sam emisiju i rekla sam im što mislim tko je,
za koga sam znala da jest.
Dok su otkrili gdje živi,
sve posložili,
napustio je zemlju i otišao u Španjolsku.
Ako 15 milijuna gledatelja gleda televizijsku emisiju
i tvoje je lice veoma jasno prikazano ili se sumnja da si na video nadzoru,
razumno bi bilo što brže otići iz zemlje.
Imala sam bend prije napada.
Trebala sam potpisati ugovor s izdavačkom kućom Virgin,
ali izgubila sam glas.
Kad si strašno traumatiziran,
često se oštećenje živaca prvo očituje na glasu.
Nisam mogla pjevati.
Kad su napokon uhitili
tog zločinca,
počelo se govoriti
da je Interpol pitao Španjolsku gdje se nalazi.
Kad smo ovdje u Španjolskoj saznali da postoji izvještaj,
jasno, nastao je određeni strah.
Slučaj su iskoristile u političke svrhe
istranka na vlasti i opozicijska stranka,
putem parlamentarne istrage ministra unutarnjih poslova Ángela Acebesa
o slučaju i zašto nisu intervenirali.
U Kongresu zastupnika razgovarali su o Kingovom slučaju.
Da, Ángel Acebes, pojavio se pred Parlamentom samoinicijativno
kako bi govorio o istragama o Rocío Wanninkhof i Soniji Carabantes.
Ministar je objasnio da je britanska policija poslala dopis
u kojem je tražila potvrdu da King živi u Španjolskoj
i spomenula zločine za koje je optužen.
S obzirom na to da britanska policija nije zatražila izručenje,
smatralo se da je to riješeno nakon potvrde Kingove adrese.
Koliko mi je poznato, obavijestili su da je ondje kroz Interpol.
Mislim da su ga možda i kontaktirali
kako bi vidjeli hoće li se dobrovoljno vratiti
kako bi razgovarali s njim o napadu u Leatherheadu,
ali očito nije htio to učiniti.
Ne bi izabrao to.
G. ministre, 15. rujna 1998., Scotland Yard je locirao
Anthonyja Alexandera Kinga u Mijasu.
ZASTUPNIK UJEDINJENE LJEVICE
Obaviješteni ste o tome tko je on,
o njegovim osudama i opasnosti koju je predstavljao.
Britanska je policija rekla: „On je prijetnja ženama u Španjolskoj.“
DRŽAVNI TAJNIK, 2002.-2004.
Naposljetku, ono što nema smisla jest
da je identificiran opasan kriminalac,
ZASTUPNIK SOCIJALISTIČKE STRANKE
ali nije zapisan niti ispravno prijavljen.
Ne možemo tretirati dopis iz Interpola onako kako je to činila policija
pod vašim vodstvom.
Istina je da smo primili telefaks iz Interpola iz Londona.
Rekli su nam da je Tonyja Alexandera Kinga ne treba uhititi nego istražiti.
Nakon toga nam se nisu javili.
Ali to je normalno jer dobivamo razne dopise iz Interpola
o svakakvim ljudima u Costa del Solu.
Ne samo o onima koji su umiješani u seksualne zločine, nego i drogu,
ubojstva, prijevare, svakakve zločine.
To su bila djela koja treba osuditi,
koja su donijela patnju, pogotovo obiteljima Wanninkhof i Carabantes.
ZASTUPNICA BASKIJSKE NACIONALISTIČKE STRANKE
Patila je još jedna osoba, Dolores Vázquez,
koja je vjerojatno preživjela pakao.
Ako primijenimo opće uvjete bilo koje istrage
na slučaj Rocío Wanninkhof,
možemo zaključiti
da je Civilna garda usmjerila istragu na Dolores Vázquez,
koja je odgovarala najvjerojatnijem kriminalnom profilu.
Policija mi se nikad nije ispričala,
kao ni ministar Acebes koji misli da sve zna.
Nisu me uopće kontaktirali.
Jesam li morala izgubiti kćer da napokon uhvate tog ubojicu?
Uhvatili su ga jer se moja kći branila.
Govorim vam, nisam poslala Maríju Dolores Vázquez u zatvor.
Policija mi je rekla da će zatvoriti Maríju Dolores Vázquez.
Da je ona osumnjičena.
Da je ubila Rocío.
Ako itko toj gospođi duguje ispriku, to je policija.
Ja nikome ne dugujem ispriku. Nisam nikoga zatvorila.
Budite jaki!
Nevin sam!
Bilo je to uznemirujuće suđenje
jer se takvo nešto ne vidi svaki dan.
Bilo je veoma ozbiljno
jer se činilo da je žrtva nasumično odabrana.
To znači da se to dogodilo ovoj osobi iz puke slučajnosti, zar ne?
To utječe na vas na svim razinama,
kao na suca i čovjeka.
Mislim da su dokazi bili toliko čvrsti da se na kraju inkriminirao.
Možda zato što se osjećao kao da je u središtu pozornosti.
Sjećam se da sam ga vidio na televiziji kako se obraća medijima.
ODVJETNIK OBITELJI CARABANTES
Ali to je bilo zbog želje za pažnjom,
a ne zbog osjećaja kajanja ili zato što je smatrao da je pogriješio.
Prikrili su zločin ubojstva!
Oni su kriminalci! Izopačili su pravdu!
Nemaju me pravo zatvoriti za zločin!
Provela sam 7 godina, 2 mjeseca i 12 dana
pitajući se tko mi je ubio kćer.
-Što želite od ovog suđenja? -Pravdu.
Pravdu za moju kćer, jednom zauvijek.
U jednoj od izjava koju je dao istražiteljima,
Tony King je pokušao inkriminirati Dolores Vázquez
i vratiti je u sudski postupak.
Ne znam ništa o ovom čovjeku. Ne znam ništa.
Znam samo da su me jednom linčovali
i nasmrt se bojim da će se to ponoviti.
Nevina sam!
Želim da sud prizna moju nevinost.
Ne bih trebala biti ovdje i opravdavati se!
Ne bih trebala ništa objašnjavati!
Ali javno mišljenje i španjolsko društvo zahtijevaju
da povrh svega, dokažem svoju nevinost.
Za moju Rocío, jadnu Soniju i mnoge druge žene.
Ne. Djelovao je sam. Uvijek.
Djelovao je sam. Svaki put kad je izlazio, išao je sam.
Zarobio je te djevojke, napao ih i ubio.
Dolores Vázquez imala je nesreću, ali i sreću.
Mogla je još uvijek biti u zatvoru ili tek nedavno oslobođena.
Naloženo je ponovno suđenje. Nitko ne zna kakav bi bio ishod.
Ali da nije pronađen pravi krivac, ne znamo što bi se dogodilo s Dolores.
Danas je sud u Málagi oslobodio Dolores Vázquez
optužbe za ubojstvo Rocío Wanninkhof.
Ovo je kraj četverogodišnje kalvarije za Dolores Vázquez.
Kladim se, možemo potvrditi to i u arhivu, da Doloresino uhićenje
zauzima mnogo više stranica od njenog oslobođenja.
Novinari koji su napisali uvredljive i grozne stvari o njoj
nisu rekli: „Pogriješili smo. Kako grozno. Kako smo se mogli toliko zanijeti?“
Ono što bih ja, ili netko iz LGBT pokreta, rekao.
„Kako grozno. Strašno smo pogriješili. Kako smo se mogli zanijeti?“
Nitko to nije rekao.
Kao da su rekli: „Idemo dalje. Našli smo ubojicu.
Zaboravi tu ženu. Idemo dalje.“
I da, i to je užasno.
Onaj tko nanosi zlo trebao bi se prvi ispričati.
A sustav joj je očito naudio.
Koliko znam, država joj nije dala naknadu.
Mislim da je to velika pogreška.
Često razgovaram s ovom fotografijom.
Budući da se uvijek smije, kažem joj: „Uvijek se smiješ svojoj mami.“
Kažem joj: „Izgledaš prekrasno, dušo.
Tako si lijepa. Tako sam tužna što nisi ovdje sa mnom.“
Izgleda kao da se smiješi i razumije.
Bila je radost,
uvijek me je ljubila i govorila mi da sam lijepa.
To je bila ona.
A sad sam sama bez svoje djevojčice.
Ljudi kažu: „Tako si snažna, kao i tvoj suprug.“
Nisam snažna. Samo nemam izbora, moram nastaviti.
To je velik šok.
Ne mogu opisati koliko je velik šok i koliko sam pokušala isprati
osjećaj Tonyja sa sebe i riješiti ga se.
Da. Bojim se muškaraca zbog njega. Sigurno.
Ali morala sam nastaviti zbog kćeri i sina.
Morala sam paziti na njih i biti mama.
Dobila sam priliku da govorim.
Mislim da bi mi to moglo pomoći da se lakše pomirim s time.
Ono što mi se dogodilo bilo vam je dovoljno važno da dođete.
MADRID 2013. GODINA
Moja borba nije gotova.
Ne radi se o novčanoj nadoknadi.
Želim pokazati španjolskom društvu
da sam potpuno nevina i da sam oduvijek bila.
Da se ljudi ne pogledavaju kad hodam ulicom.
Ili ako odem probati cipele u El Corte Inglés,
samo da navedem jednu trgovinu,
i za 20 minuta sam okružena ženama.
„Vidi tko je.“
Još čekam da me netko zamoli za oprost.
TONYJA ALEXANDERA KINGA OSUDILI SU
ZA UBOJSTVA ROCÍO WANNINKHOF I SONIJE CARABANTES.
OSUĐEN JE NA 53 GODINE.
DOLORES VÁZQUEZ NIJE DOBILA NAKNADU.
NITKO NIJE PREUZEO ODGOVORNOST.
NITKO NIJE TRAŽIO NJEZIN OPROST.
AKO STE VI ILI NETKO KOGA POZNAJETE DOŽIVJELI SEKSUALNO NASILJE,
POSJETITE WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
KAKO BISTE PRONAŠLI VIŠE INFORMACIJA I POMOĆ.
Prijevod titlova: Ivana Kužić