Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫קומו על הרגליים עכשיו. קדימה.‬
‫הזוכה בפרס מפעל החיים לשנת 2019...‬
‫הייתה מועמדת ל-31 פרסי גראמי...‬
‫מועמדת לשני פרסי אוסקר הבוקר.‬
‫היא כוכבת-על עולמית שזכתה בתשעה פרסי גראמי‬
‫ומכרה יותר מ-50 מיליון אלבומים.‬
‫כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.‬
‫היא יצרה המנון חדש לנשים.‬
‫המלכה הבלתי-מעורערת של ההיפ-הופ והרית'ם אנד בלוז, מרי ג'יי בלייג'.‬
‫בסדר. מושלם.‬
‫זו הרגשה טובה מאוד, להיות בשלב הזה בקריירה שלי,‬
‫ועשיתי כל כך הרבה דברים, כולל מוזיקה, טלוויזיה, פילנתרופיה...‬
‫תרימי קצת יותר את הסנטר. יפה.‬
‫תסובבי את הפנים לכאן.‬
‫עשיתי בערך את כל מה שתמיד רציתי לעשות.‬
‫יפה! תישארי שם, מרי.‬
‫אבל ההצלחה מגיעה כשמצליחים בפנים.‬
‫במשך הרבה זמן, לא ידעתי שאני מצליחה כלפי חוץ,‬
‫כי הייתי שבר כלי בפנים.‬
‫כי כשגדלתי בשכונה שלנו,‬
‫היו אומרים, "חסר לכם שתחלמו. חסר לכם שתקוו".‬
‫אז השליחות שלי היא‬
‫לעזור לנשים להאמין בעצמן, ו...‬
‫לעזור לעצמי להאמין בעצמי ולחוות דברים ולהראות לאנשים,‬
‫במיוחד לנשים, איך אני מתגברת עליהם.‬
‫יש לי 13 אלבומים, אבל האלבום השני שלי,‬
‫"מיי לייף", הוא החשוב ביותר, כי היו הרבה דברים בתוכי,‬
‫והיו הרבה דברים בעייתיים, והיו הרבה דברים שהייתי צריכה להוציא.‬
‫ברקליס סנטר‬
‫האלבום "מיי לייף" כנראה היה האלבום הכי אפל שלי‬
‫באחת התקופות הכי אפלות בחיי.‬
‫היו לי הרבה תקופות אפלות מאז,‬
‫אבל זאת הייתה נקודת מפנה.‬
‫הייתי חייבת להגיע להחלטה. לחיות או למות.‬
‫רוב הזמן הייתי פשוט מדוכאת ולא רציתי לחיות.‬
‫כי לא אהבתי את עצמי.‬
‫לא ידעתי שאנשים רבים כל כך מרגישים כמוני.‬
‫מרי ג'יי בלייג'‬
‫מה שלומך, מותק? אצלי הכול טוב. איך אצלך?‬
‫האלבום הזה היה חשוב להם מאוד.‬
‫הם מזכירים לי‬
‫שאני לא היחידה שעוברת את הדברים שאני עוברת.‬
‫את מקור ההשראה שלי. תודה רבה לך על הכול.‬
‫אין בעד מה, מותק.‬
‫תודה רבה על כל האהבה הזאת.‬
‫אתם יודעים עד כמה זה אמיתי.‬
‫החיים שלי אמיתיים לגמרי.‬
‫וזה פשוט ממלא אותי. תודה רבה לכם.‬
‫הפגיעות שלה והאומץ שלה לשתף...‬
‫זה מה שאני רוצה שהבנות שלי יראו.‬
‫אני רוצה שהן יראו שהן יכולות להביע את עצמן.‬
‫התדמית שלה, הסיפור שלה, האופן שבו היא מספרת אותו,‬
‫חשופה כל כך, פגיעה כל כך,‬
‫נועזת כל כך ולא מפחדת להיות מי שהיא.‬
‫בזכותה זה בסדר שאנשים יגידו, "זה בסדר להיות אני".‬
‫ותמיד רציתי לראות נשים מצליחות יותר, חזקות יותר,‬
‫יפות, מאמינות בעצמן.‬
‫עברו 25 שנים מאז שהוצאתי את האלבום "מיי לייף"‬
‫והתחלתי לדבר עם המעריצים שלי.‬
‫אני תומכת בך, מרי!‬
‫וזה מקום שבו שרדתי.‬
‫אז חשוב מאוד שאהיה כאן ואספר את הסיפור הזה.‬
‫מרי ג'יי בלייג': מיי לייף‬
‫החיים שלי, החיים שלי, החיים שלי, החיים שלי באור השמש...‬
‫המסע של "מיי לייף" החל בשיר "אבריבאדי לאבס דה סאנשיין" של רוי איירס.‬
‫אני לא יודעת מה יש בתקליט הזה, אבל היה בו משהו‬
‫שפשוט פתח אצלי את הכול.‬
‫כולם אוהבים את אור השמש...‬
‫זאת הייתה המוזיקה הראשונה, כילדה, שנשארה איתי,‬
‫כי היא גרמה לי לשכוח שאנחנו גרים במקום שבו גרנו.‬
‫הצליל הזה היה מטריף אותי.‬
‫החיים שלי, החיים שלי, החיים שלי באור השמש...‬
‫יש משהו במילים, "באור השמש"...‬
‫"החיים שלי באור השמש", הן גרמו לי לרצות...‬
‫התקליט הזה גרם לי... אני מצטערת.‬
‫התקליט הזה גרם לי להרגיש כאילו... כאילו יכול להיות לי משהו.‬
‫לא ידעתי בדיוק מה, אבל יכול להיות לי משהו.‬
‫החיים שלי באור השמש, זה משהו שרציתי.‬
‫תראו את מה שראיתי‬
‫כאן היינו כששמעתי את השיר הזה בפעם הראשונה.‬
‫הילדה הקטנה הזאת שמעה את השיר הזה.‬
‫האחיין של מרי‬
‫זה מה שאבא היה שומע. כן.‬
‫החיים של אבא סבבו סביב מוזיקה.‬
‫אחותה של מרי‬
‫הוא דאג לזה שנעכל‬
‫את כל סוגי המוזיקה שהוא אהב.‬
‫- שניהם, הוא ואימא. - לאבא שלי היו אלבומים של "גרייטפול דד".‬
‫היינו עוברים על המוזיקה שלו, והיו שם כל מיני דברים.‬
‫היה פאנק כבד, רוקנרול.‬
‫חשבתי לעצמי, "פאנק כבד ורוקנרול? מה זה?"‬
‫זה מה שאבא היה שומע, כן.‬
‫זה מה שעיצב אותך לכדי מה שאת עושה כיום,‬
‫ההשפעות של העבר שלך, השורשים שלך.‬
‫- כן. - כן.‬
‫- זה בהייסטינגס. - וואו.‬
‫הייתי בת ארבע, לטוניה בת חמש.‬
‫כשהיינו בנות שבע בערך, עברנו לשלובום.‬
‫ההורים שלי התגרשו.‬
‫ואבא שלי, הוא היה כמו חבר בשבילי.‬
‫אהבתי אותו מאוד.‬
‫אז כשהוא הלך, הייתי עצובה מאוד.‬
‫עברנו לסביבה אלימה, והיה קשה לאימא שלי,‬
‫כאם יחידנית שמנסה לגדל שתי בנות.‬
‫- אימא. אימא שלי. - תראו את האימא היפה שלי.‬
‫על אף שהייתה לנו אהבה, אימא שלי, אחותי ואני,‬
‫כבר מהיום הראשון שלנו שם נאלצנו לריב עם הילדים בשכונה.‬
‫בסביבה הזאת, אני לא יודעת איך היא עשתה את זה.‬
‫היא הייתה אחות. היא רצתה לטפל במשפחה שלה.‬
‫היא גם הייתה שרה. אימא שלי הייתה שרה בכל הבית‬
‫ורוקדת והכול.‬
‫אז משם מרי הביאה את כל הריקודים הקטנים שלה.‬
‫היא הייתה משמיעה את "דה סטייפל סינגרז" ואת גלדיס נייט או את אריתה פרנקלין,‬
‫ומסתובבת בבית ושרה את "קלין אפ וומן".‬
‫סול טריין‬
‫אשת ניקיונות היא אישה‬
‫שמקבלת את כל האהבה שאנחנו משאירות מאחור...‬
‫אימא שלי תמיד נשמעה בדיוק כמוהן. היא הייתה יפהפייה בעיניי.‬
‫תמיד רציתי להיות כמוה. רציתי להיות דומה לה.‬
‫רציתי לשיר כמוה.‬
‫הייתי הולכת למראה עם מברשת, שרה‬
‫ומנסה לחקות את מי שאימא שלי הייתה שומעת.‬
‫אבל לא התרוצצתי וסיפרתי לכולם שאני אהיה זמרת.‬
‫פשוט הייתי שרה בקול. פשוט שרתי.‬
‫אבל לא היו לי חלומות גדולים ולא חשבתי לרגע,‬
‫"טוב, אני אהיה כוכבת גדולה".‬
‫כי הסביבה שלנו לא אמרה לנו את זה.‬
‫הסביבה שלנו אמרה לנו שזהו זה.‬
‫הייתי הילדה הקטנה שהסתכלה‬
‫על אומנים מסוימים ועל דברים מסוימים בפרסומות‬
‫ובתוכניות טלוויזיה ובסרטים, ורצתה שיהיו לה דברים מסוימים.‬
‫אבל בשכונה הזאת,‬
‫מישהו היה מקנא בך או כועס עלייך אם יש לך משהו.‬
‫אם יש לך חיוך, אם יש לך חלום.‬
‫אם חלמתי פעם,‬
‫כבר לא חלמתי, במיוחד כשהגענו לגיל ההתבגרות.‬
‫זה פשוט החמיר.‬
‫אז אמרתי, "לא ארשה לאנשים האלה לראות אותי מחייכת יותר מדי.‬
‫"הם בחיים לא יראו אותי מחייכת". לא חייכתי כשהייתי נערה מתבגרת.‬
‫אני חושבת שאנשים לא מבינים לגבי המשפחות שגרות בשיכונים‬
‫שזה כמו כלא.‬
‫זה כמו כלא בתוך כלא בתוך כלא.‬
‫אנשים פוגעים באנשים שפוגעים זה בזה.‬
‫אנשים פשוט סובלים.‬
‫והגברים התייחסו נורא כל כך אלינו, הנשים.‬
‫אני זוכרת ששמעתי נשים מוכות.‬
‫אימא שלי הייתה אחת מהנשים האלה. אז אני זוכרת את הכאב שלה.‬
‫נשאתי את הכאב שלה. נשאתי את הכאב של השכנה.‬
‫נשאתי את הכאב של אנשים מכל הסביבה.‬
‫ונשאתי את הכאב שלי.‬
‫לא ביקשתי לבוא לכאן לא ביקשתי שיתייחסו אליי רע‬
‫לא ביקשתי שיפגעו בי מינית גם לא ביקשתי שינעלו אותי‬
‫לא ביקשתי שלא יאהבו אותי‬
‫אבא, אבא, אבא, למה?‬
‫למה עזבת אותנו?‬
‫כשגדלים בסביבה כזאת,‬
‫יש המון דברים שיכולים לקרות לילדה קטנה.‬
‫ופשוט פונים לכל דבר שיכול להקהות את העצב,‬
‫את הדיכאון, את השנאה,‬
‫את השנאה העצמית העזה.‬
‫אז פונים לשימוש בחומרים, פונים לכל מה שגורם להרגשה טובה.‬
‫זה מה שעשינו. שתינו, הלכנו למזח.‬
‫החברים שלי, מאשי ופיג'י, היינו הולכים למזח‬
‫ושותים כדי להעביר את הכאב.‬
‫כי לא הבנתי בכלל למה אנחנו גרים פה.‬
‫איך הגענו לפה? אנחנו לא אמורים להיות פה.‬
‫אימא שלי לא אמורה להיות קשת יום. היא לא אמורה להיות לבד.‬
‫היא לא אמורה להיות אישה בסביבה הזאת‬
‫ולעבור את הגיהינום הזה.‬
‫השירה הייתה נתיב המילוט שלי.‬
‫כששרתי, שכחתי שקשה לנו כל כך.‬
‫שכחתי שאני עוברת את מה שאני עוברת.‬
‫אפילו כילדה קטנה, סבלתי מחוסר ביטחון.‬
‫ותמיד הייתי מדוכדכת ועצובה, אבל השירה גרמה לי להרגיש חופשייה.‬
‫וזה מה שהיה לי. זה מה שנאחזתי בו.‬
‫הייתי חייבת לראות אותך, מותק‬
‫מעולם לא רצתי מהר כל כך‬
‫מיהרתי מבעד לדלת הכנסייה‬
‫חיכית לבדך‬
‫הסתובבת ושמעת אותי זועקת‬
‫מזל טוב...‬
‫היא מעולם לא פחדה לשיר.‬
‫אני זוכרת שהיא הייתה שרה בחוץ... היא מעולם לא הייתה ביישנית.‬
‫תמיד תהיה האחד בשבילי‬
‫ולפעמים בקניון היה אולפן קטן כזה.‬
‫היה אפשר להכין קלטת קטנה לעצמך.‬
‫אולפן. היה להם אולפן קטן, אבל בקניון.‬
‫היית מקליט קלטת קטנה, משלם קצת כסף.‬
‫היא הלכה עם בת הדודה שלי.‬
‫ושרתי את "קוט אפ אין דה רפצ'ר".‬
‫והבאתי את הקלטת הביתה.‬
‫שמענו אותה. אמרנו, "את נשמעת טוב".‬
‫אבי החורג שמע אותה,‬
‫והוא אמר, "אתן את זה לחבר שלי.‬
‫"הוא עובד בתעשיית המוזיקה, הוא זמר".‬
‫זה היה ג'ף רד.‬
‫כששמעתי את הדמו בזמנו,‬
‫ג'ף רד אומן לשעבר ב"אפטאון רקורדס"‬
‫שמעתי כאב של דור.‬
‫זה מה שבלט אצלה. כי זה היה בסביבות 1989.‬
‫זה היה ממש בסוף עידן הקראק.‬
‫וילדים רבים שגדלו בתקופה הזאת גידלו את עצמם.‬
‫וכשמרי פתחה את הפה ושרה, זה דיבר לדור שלם‬
‫של ילדים שהתחנכו בעידן הזה.‬
‫אפטאון רקורדס אם-סי-איי רקורדס‬
‫הייתה להם מחלקת כישרונות.‬
‫הוא הציק לי כל היום, דפק לי בדלת.‬
‫שאלתי, "מה חשוב כל כך, קורט?" הוא אמר, "פשוט תשמע את זה".‬
‫אנדרה הארל מייסד "אפטאון רקורדס"‬
‫הוא השמיע את מרי ג'יי בלייג', היא שרה שיר של אניטה בייקר.‬
‫ושאלתי, "מי זאת?"‬
‫"היא בת 19."‬
‫"איפה היא גרה?" "ביונקרס."‬
‫אמרתי, "אני בא מחר".‬
‫אני זוכרת את היום הזה כאילו הוא היה אתמול.‬
‫הוא היה למטה, ואני חושבת שהייתה לו ב.מ.וו שחורה.‬
‫אני זוכר שנהגתי בב.מ.וו 750 עם ארבע דלתות,‬
‫וחניתי בשיכונים.‬
‫ולבשתי מכנסיים בצבע כחול שמיים, מוקסינים של גוצ'י‬
‫וחולצת משי עם הדפס צ'יטה בצבע שחור-לבן עם משקפיים גדולים.‬
‫הוא לבש חולצה מנוקדת בצבע שחור-לבן,‬
‫ופחדתי עליו, כי הוא היה גבר עשיר מאוד‬
‫שהגיע לשכונה הנוראית הזאת.‬
‫אמרתי, "בוא, אנדרה". נופפתי לו מהצד השני של הרחוב.‬
‫אז נכנסנו למעלית, עלינו למעלה ו...‬
‫הוא אמר, "תשירי".‬
‫כשהכרנו, תמיד ידעתי‬
‫שארגיש את הקסם כלפיך...‬
‫נראה לי שאימא שלי עמדה שם. נראה לי שאנשים הקיפו אותנו,‬
‫אבל אני זוכרת רק אותו ואת מה שהייתי צריכה לעשות,‬
‫כי אני מתנתקת מהכול כדי לשיר.‬
‫ושרתי את כל האלבום של אניטה בייקר, "רפצ'ר".‬
‫והוא פשוט בהה בי ואמר, "אלוהים!"‬
‫אני זוכר שאמרתי למרי, לאימא שלה ולאחותה,‬
‫"הבת שלך, מרי, היא תשיר לבני מלוכה.‬
‫"היא תהיה מהמלכים והמלכות של הרוקנרול".‬
‫אמרתי, "כן, בטח".‬
‫כי בכל רגע, מישהו יכול לבוא ולגזול את זה ממך.‬
‫זאת הסביבה שחיינו בה.‬
‫בין אם היא האמינה שכל זה יכול להתגשם ובין אם לא,‬
‫אני מאמין שבלב שלה, עם הכישרון שהיה לה, היא ידעה‬
‫שהיא נועדה למשהו גדול יותר מאשר לשבת בבית.‬
‫אני אוהבת אותך כאן לידי, מותק, מותק‬
‫את נותנת לאהבה שלי לעוף בחופשיות, אניטה...‬
‫אמרתי לה שנחתים אותה. ברוכה הבאה ל"אפטאון רקורדס".‬
‫לכל הזמנים‬
‫לכודה בהתלהבות של...‬
‫תשירי, אחותי.‬
‫קדימה, לכי על זה.‬
‫אל תבכי, אל תבכי לי‬
‫אני מבטיחה שלא אבכה אני אוהבת אותך‬
‫אני אוהבת אותך‬
‫תודה.‬
‫- אניטה בייקר היא המלאכית שלי. - תתעודדו. תודה.‬
‫החיים יכולים להיות רק מה שעושים מהם‬
‫סלריס אמפיתיאטרון בלייקווד‬
‫זה יתאים לי כתלבושת ראשונה. שנייה, אם זה יעבוד.‬
‫המון אנשים מסביבי ידעו מה עומד לקרות.‬
‫הם ידעו למה אני מסוגלת.‬
‫פגישה עם מעריצים באטלנטה אמפיתיאטרון לייקווד‬
‫מה שלומך? שלום. היי, בנות.‬
‫הייתי בת 14.‬
‫שמעתי את "יו רימיינד מי", הקליפ הראשון, והיא לבשה מחוך בצבע אפרסק וחליפה.‬
‫וזה היה ייחודי.‬
‫לראות אישה מרקע דומה לרקע שלי‬
‫מממשת את עצמה.‬
‫זה נתן לי המון תקווה.‬
‫את מקור השראה עבורי מאז שהייתי ילדה קטנה.‬
‫- אני יודעת שאת שומעת את זה כל הזמן. - תודה.‬
‫בסדר, בנות, תסתכלו לכאן.‬
‫- מושלם! יפהפה! - תודה רבה לך.‬
‫הם חשבו שאני מוכשרת יותר ממה שהאמנתי.‬
‫היי. מה שלומך?‬
‫- הם הכירו אותי לפני שהכרתי את עצמי. - גם אחבק אותך. אוהבת אותך.‬
‫- אנחנו המעריצות הכי גדולות שלך. - תודה.‬
‫כשרק הכרתי את מרי, עבדתי ב"אפטאון".‬
‫היא נכנסה למשרד שלי. היא שרה לי א-קפלה.‬
‫שון "דידי" קומבס‬
‫היה לה קול צרוד,‬
‫טון של הגטו העירוני, כאב,‬
‫כל מה שקרה באותה תקופה,‬
‫כי היה הרבה כאב ברחובות.‬
‫והיו הרבה צעירות שחורות‬
‫שהתחברו למקום שהיא הגיעה ממנו.‬
‫לא היה קול שייצג אותן.‬
‫להדריך בחורה משיכוני שלובום, שיש לה חוצפה,‬
‫שמוכנה לריב איתך, שיש לה צלקת על הפנים.‬
‫יש לה חתך בפנים וכאילו, וואו,‬
‫חשבתי, "היא תצליח,‬
‫"כי אף אחת לא נשמעת כמוה".‬
‫הוא האמין בי כמו שלא האמנתי בעצמי.‬
‫לא ידעתי מה היה לי, מי אני, אבל הוא ידע,‬
‫והוא עזר לי להאמין שאני אומנית אמיתית,‬
‫והייתי זקוקה לזה. הייתי זקוקה לדחיפה, לשיחת עידוד.‬
‫הייתי זקוקה למישהו שיגיד, "זה שלך, אחותי, את מסוגלת. אני גאה בך".‬
‫הייתי זקוקה לכל מה שהוא נתן לי, כי הייתי ממש חסרת ביטחון.‬
‫מרי יצאה משיכוני שלובום,‬
‫היא הייתה עם רגל אחת שם, נאבקת כדי לצאת...‬
‫נאס‬
‫ועם רגל אחת באולפן ההקלטות‬
‫עם הזדמנות לתת את הקול הזה לעולם.‬
‫זה היה בתחילת הקריירה של פאף,‬
‫והוא רצה להתבלט ולפתח מוניטין בתוך "אפטאון".‬
‫ותמכנו מאוד ב... "קדימה, תעשו את זה.‬
‫"אנחנו נספק את המשאבים כדי שתוכלו לשחק אותה."‬
‫הדבר שאמרתי לך לפני שיצאת‬
‫הוא להגיד את זה כאילו את יודעת, בביטחון.‬
‫וככה שרת את זה.‬
‫- זה מה שהיה טוב. - בסדר.‬
‫לא ידעתי מה אני עושה בכלל, כי הייתי במצב הישרדות.‬
‫הייתי חייבת להציל את המשפחה שלי.‬
‫הייתי חייבת לוודא שכולם יצאו מהשיכונים ויהיו בסדר.‬
‫ושרתי כדי להציל את חיי, פשוטו כמשמעו.‬
‫את צריכה להתמקם קצת יותר‬
‫בסוף הפזמון על הבית הקודם.‬
‫טוב, אין בעיה.‬
‫הכרתי את מרי באולפן עם פאפי.‬
‫בילינו הרבה זמן יחד, הפכנו להיות כמו אחיות.‬
‫מיסה הילטון אם-סי-אם גלובל קרייטיב פרטנר‬
‫מיסה הייתה האישה שלי, אימא של הבן הראשון שלי, ג'סטין.‬
‫ומיסה הייתה הכי מגניבה שיש.‬
‫התספורת שלה, איך שהיא סידרה את השיער,‬
‫התסרוקת הקצרה שלה, הביטחון העצמי שלה.‬
‫אמרתי, "את צריכה להיות סטייליסטית של מרי".‬
‫בתחילת הקריירה שלנו, היה קשה מאוד‬
‫להתברג בחברות האופנה.‬
‫ראשית, היינו צעירות.‬
‫שנית, היינו נשים,‬
‫והיינו גם נשים לא לבנות. נשים צעירות שאינן לבנות.‬
‫אז הייתי צריכה לעצב וליצור תלבושות במיוחד בשביל מרי.‬
‫ואני יודעת שראיתי בה דברים שהיא לא ראתה בעצמה,‬
‫שהיא עדיין לא הצליחה לראות בעצמה.‬
‫הם ראו את מה שהייתי.‬
‫והיא ופאפי יצרו למעני מראות אייקוניים ביותר.‬
‫זה היה שחור, אמיתי, עם נשמה, בלי להתנצל על כך.‬
‫הרגשנו כאילו אנחנו מנהלים תנועה,‬
‫והתנועה נקראה "גטו פאביולס".‬
‫ומרי ג'יי בלייג' הייתה מלכת התנועה הזאת.‬
‫מרי הייתה הראשונה שהביאה סטייל רית'ם אנד בלוז והיפ-הופ משלה‬
‫דניאל סמית' עורכת ראשית לשעבר - מגזין וייב‬
‫לסצנת הראפ שהייתה גברית מאוד.‬
‫אני חייבת אהבה אמיתית‬
‫אהבה אמיתית‬
‫אני מחפשת אהבה אמיתית‬
‫לא היו הרבה זמרות רית'ם אנד בלוז ששרו מעל רצועות היפ-הופ,‬
‫אז זה בפני עצמו היה...‬
‫מת'וד מן‬
‫"טוב, אנחנו יכולים לזרום על הקצב הזה, אנחנו יכולים לרקוד.‬
‫"זה לא נשמע כמו המוזיקה שאימא שלנו שומעת.‬
‫"אבל היא שרה, אז אולי גם אימא תאהב את זה."‬
‫מחפשת אהבה אמיתית‬
‫אני באה מהשכונה וזה היה...‬
‫טראג'י פ. הנסון‬
‫לגברים היה ייצוג.‬
‫הם סיפרו את כל הסיפורים שלהם.‬
‫אבל כשהיה מדובר בנשים, פשוט לא ראיתי את עצמי.‬
‫באותה תקופה, הכלל של אומניות שחורות‬
‫היה לשיר בקול רם ולהחליק את הקול.‬
‫אתם מכירים את התקליט הבא. כולם מכירים אותו.‬
‫מרי אמרה, "אני לא יודעת".‬
‫אתה...‬
‫אתה מזכיר לי, כן‬
‫קדימה, חבר'ה.‬
‫אתה מזכיר לי‬
‫זיכרונות מתוקים‬
‫ראלף מקדניאלס יוצר "וידאו מיוזיק בוקס"‬
‫יום ראשון. אין מאבטחים. הקהל צמוד אליה.‬
‫כולנו חושבים...‬
‫שזה יהיה נהדר.‬
‫כי התקליט יצא, משמיעים אותו.‬
‫אם אתה מכיר היפ-הופ, אתה מכיר אותו.‬
‫היא עדיין לא כוכבת פופ, אבל היא בדרך.‬
‫תפסנו נישה שאף אחד לא היה בה,‬
‫אז ההיסטריה של המעריצים והקשר שלה‬
‫עם נשים היה מטורף.‬
‫אתה, אתה מזכיר לי אהבה שהכרתי פעם‬
‫אמרנו, "אנחנו מתות עליה, על הצליל שלה.‬
‫מישל ליסאת' חברה של מרי‬
‫"מי זאת?" ואז ראינו את הקליפ.‬
‫אמרנו, "אוי, אלוהים.‬
‫"הכובע המסובב עם הנעליים הצבאיות וחצאיות הטניס".‬
‫היא הייתה המודל לחיקוי שלנו כבחורה עירונית מהשכונה.‬
‫רצינו להיות בדיוק כמוה.‬
‫ראיתי משהו שלא ראינו בעבר,‬
‫אבל ידענו שהוא קיים.‬
‫ידעתי שזה קיים. הייתי כמוה.‬
‫אז היא נתנה לנו פנים. היא נתנה לנו שם.‬
‫היא נתנה לנו סיפור. היא הפכה אותנו לבני אדם.‬
‫היא אמרה, "אני כאן ואני יפהפייה.‬
‫"ואני היפ-הופ, אבל אני מרי.‬
‫"אני מביאה את כל יונקרס איתי.‬
‫"טוב, רע, שיהיה. אני מרי וזה מה שאני עושה".‬
‫והיה נהדר לראות אישה שחורה אותנטית.‬
‫אלישה קיז‬
‫התחלתי להרגיש טוב עם עצמי,‬
‫לגבי זה שאני לא מושלמת,‬
‫לגבי זה שיש לי נקודת מבט חזקה.‬
‫הרגשתי שאני יכולה להיות מי שאני באמת, ושזה היה מגניב.‬
‫זה היה נהדר. ולמעשה, לא רציתי להיות כמו שום דבר אחר.‬
‫את יכולה להיות סתם עוד בחורה עם חלום,‬
‫ואת יכולה להיות מיוחדת.‬
‫ולא ראינו...‬
‫אנחנו עדיין לא רואות את זה הרבה.‬
‫עד היום. אז בשבילי, כילדה בת 13,‬
‫זה נתן לי את הרשות שהייתי צריכה.‬
‫"מיי לייף" - מסיבת השמעה למעריצים ברוקלין, ניו יורק‬
‫- שלום לכולם. - היי.‬
‫אתה יודע שהיה לנו הכול‬
‫- אתה ואני - מעלים זיכרונות מהאהבה שהייתה לנו‬
‫כן...‬
‫בתקופה הזאת, אנשים היו שמים רמקולים בחלונות.‬
‫כן.‬
‫היו שומעים את המוזיקה בכל הרחוב.‬
‫ושמעתי את "רמיניס" ועצרתי.‬
‫שאלתי, "מי זאת?" שאלתי את החבר'ה.‬
‫"מי זאת?" "אומנית חדשה, מרי ג'יי בלייג'."‬
‫אז בהחלט הלכתי ל"דה ויז".‬
‫- זוכרים את החנות, "דה ויז"? - כן.‬
‫קניתי את הקלטת הזאת. היא התפוצצה לי מרוב ששמעתי אותה.‬
‫הייתי שומעת את "ואטס דה 411?"‬
‫ומצמידה אליה את האוזניות, בגיל 15 חודשים.‬
‫וזה הגיע לרמות ש...‬
‫היא באמת חשבה שמרי היא חלק מהמשפחה שלנו והיא הייתה...‬
‫היא גדלה ושאלה, "איפה מרי?"‬
‫מרי!‬
‫היי, מרי!‬
‫אני מרגישה כאילו אני מכירה אותה באופן אישי.‬
‫אני מתחברת אליה דרך המוזיקה שלה. ואני פשוט רוצה לחבק אותה.‬
‫היא מתעלה על המקום שבו היא הייתה בגיל 19,‬
‫למקום שבו היא מסתובבת במרכז העיר מנהטן‬
‫עם כוכבים והופכת לכוכבת.‬
‫בו זמנית, היא נכנסה לקשר זוגי עם קיי-סי מג'ודסי,‬
‫והם התחילו לצאת.‬
‫קיי-סי היה זמר כנסיות שהוכיח את עצמו.‬
‫מגיל שמונה או תשע, הוא היה סדריק הקטן,‬
‫ואז הוא הפך לקיי-סי מג'ודסי.‬
‫ואני יודע שעבורה, כאומנית,‬
‫זה היה אתגר שהיא הייתה זקוקה לו כאומנית וכזמרת.‬
‫כי היא הייתה שרה בבית כילדה,‬
‫אז עכשיו היא יוצאת עם בחור והם יכולים לשיר בבית.‬
‫והיא יכולה לשמוע עד כמה היא חזקה.‬
‫ממש חיבבתי אותו.‬
‫וכשאני מחבבת אותך, אני מחבבת אותך. פשוט התאהבתי בו.‬
‫- אני אוהב אותך - האם תספקי אותי, מותק?‬
‫- אני אספק אותך - האם תעזבי אותי?‬
‫- לא אעזוב אותך - בואי נגרום לזה להיות קל‬
‫תודה!‬
‫אז לדעתי, בעוד שפאף נתן לה התלהבות,‬
‫קיי-סי והחוויה עם ג'ודסי נתנו לה‬
‫את הביטחון העצמי לדעת, "אני טובה באותה מידה.‬
‫"אבל החבר'ה האלה מדהימים".‬
‫אז אני חושב שכל הדברים האלה בו זמנית,‬
‫ראשית, כנראה נתנו לה ביטחון עצמי,‬
‫ושנית, כנראה גם בלבלו אותה.‬
‫דברים קרו מהר כל כך שלא ידעתי בכלל שהם קרו.‬
‫יצאתי לסיבוב הופעות מהר כל כך.‬
‫מכרתי המון תקליטים והיו לי מסיבות פלטינה.‬
‫הרגשתי כאילו אני פשוט זזה ולא ידעתי מה קרה.‬
‫פשוט הייתי שם. הגוף שלי פשוט היה שם.‬
‫מיאמי ביץ' יציאה בלבד‬
‫מוציאים ילדה‬
‫מהשיכונים, מוכרים שני מיליון אלבומים.‬
‫ג'מרקו מילר בן דוד של מרי‬
‫עכשיו צריך ללכת לפה ולשם. זה גורם לך להגיד, "מה?"‬
‫הכול פשוט קרה, בזה אחר זה,‬
‫וזה התקדם מהר מאוד, עד כדי כך שהרגשתי שזה מרגש עבורה,‬
‫אבל גם הרגשתי שזה קצת מפחיד.‬
‫זה היה כאילו, "אז מה זה?‬
‫"מה דעתכם על זה? אני מפחדת מזה בכל מקרה.‬
‫"לא משנה מה, אני מפחדת מזה פחד מוות".‬
‫אז אני מפחדת מעצמי פחד מוות.‬
‫אז לא משנה מה צריך לעשות כדי שארגיש בנוח,‬
‫אם אני צריכה לשתות עוד קצת, לקחת עוד קוק,‬
‫כל מה שאני צריכה לעשות כדי להשתחרר ולנסות לחוות את זה.‬
‫אסור לזייף את זה‬
‫החרא הזה נראה כמו שלובום.‬
‫נראה כמו שלובום.‬
‫השיכונים האלה, נכון? ככה כל השיכונים נראים.‬
‫נראה לי שאולי שלובום נראה גרוע יותר.‬
‫אני זוכרת ששמעתי את עצמי ברדיו בפעם הראשונה.‬
‫נראה לי שאמרתי, "תודה, ישו".‬
‫ידעתי שאני אוכל להוציא את אימא שלי ואת אחותי,‬
‫את המשפחה שלי מהשיכונים.‬
‫אבל אני לא זוכרת שהרגשתי מאושרת.‬
‫זו בהחלט הייתה תקופת מעבר, לכל המשפחה שלנו.‬
‫ברוס מילר אח של מרי‬
‫עברנו מהתמודדות‬
‫עם חיי היום-יום בשיכונים,‬
‫לזה שיום אחד שמענו‬
‫את התקליטים של מרי ברדיו,‬
‫אבל עדיין גרנו בשיכונים.‬
‫ופתאום אומרים לך, "אנחנו עוברים לפרברים".‬
‫זה היה קיצוני. זה היה מעבר קיצוני.‬
‫- היי. - היי, מה שלומך, גברתי?‬
‫- שמי פרנק היגינס. - מרי.‬
‫אני רואה את עצמי כמצליחה אם אני מסוגלת,‬
‫ממקום פנימי,‬
‫להיות מאושרת מספיק כדי לדעת שאני מצליחה,‬
‫כדי לדעת שעשיתי משהו גדול,‬
‫כדי להיות מספיק בטוחה בעצמי כדי לדעת שאני גדולה,‬
‫או שעשיתי משהו גדול, ולכן אני יכולה להבין את זה עכשיו.‬
‫לא הבנתי את זה בזמנו,‬
‫כי לא הרגשתי בליבי שאני גדולה.‬
‫זה כאילו, "היי, אני יודעת שאתם רואים אותי בתור האדם הזה.‬
‫"החיים שלי נראים כיפיים.‬
‫ג'ימי איוויין‬
‫"תאמינו או לא, גם החיים שלי מבאסים.‬
‫"ואני עושה הכול כדי להצליח,‬
‫"כדי להתגבר על זה ולהשתפר".‬
‫"יש לך המון כסף, אז..." זה בולשיט מוחלט.‬
‫אני מכיר יותר אנשים שהיה להם כסף ואיבדו אותו ואז שוב היה להם כסף.‬
‫זה לא משנה את ההרגשה הפנימית שלהם.‬
‫אפילו לא הצלחתי ליהנות‬
‫ממה שקורה. אפילו לא הצלחתי ליהנות מההצלחה שלי.‬
‫והייתי בזוגיות שבה שנינו היינו צעירים,‬
‫שנינו מצליחים מאוד.‬
‫ג'ודסי‬
‫אהבתי אותו, אבל אף אחד מאיתנו‬
‫לא היה מסוגל להתמודד עם ההצלחה בחיים שלנו.‬
‫אז כל העניין נעשה אפל מאוד‬
‫והייתה התעללות.‬
‫פשוט הייתה הרבה מניפולציה.‬
‫אבל עדיין הייתי שם. כאילו, "אני לא..." אתם יודעים.‬
‫"אני אטמטם את עצמי עד הסוף.‬
‫"אני אנמיך את עצמי עד הסוף,‬
‫"כדי שלא אחשוב שאני מיוחדת, כדי שאוכל להיות איתך."‬
‫כשרק הכרתי את מרי, היא לבשה, אני נשבע...‬
‫אולפני וינדמארק סנטה מוניקה, קליפורניה‬
‫לבשת חליפת טריינינג עם כובע זמש דמוי קטיפה.‬
‫וגם מגפי טימברלנד...‬
‫עמדתי בפינה ככה.‬
‫צ'אקי תומפסון מפיק, "מיי לייף"‬
‫"אני לא אומר לה שום דבר."‬
‫"את באה לכסח פה את כולם."‬
‫הייתי חדש בתחום ההפקה.‬
‫כבר הוצאתי כמה תקליטים,‬
‫ואז פאף ניגש אליי ואמר,‬
‫"אני אעשה תקליט עם מרי. אם אתה רוצה, בוא נעשה את זה".‬
‫היו המון אנשים שניגשו אליי ושאלו,‬
‫"תסתדר עם קללת האלבום השני?"‬
‫קללת האלבום השני, אתם יודעים,‬
‫שאנשים בדרך כלל לא מוציאים אלבום מוצלח יותר מהאלבום הראשון שלהם.‬
‫ואז יצרתי קשר עם צ'אקי ועם באב.‬
‫אי אפשר לעצור את ההתרגשות של באב.‬
‫הייתי בן 23, כתבתי לאומנים שונים,‬
‫ופאף הגיע ואמר, "יו, אני צריך תקליטים בשביל מרי".‬
‫אמרתי, "טוב, אין בעיה".‬
‫בפעם הראשונה שהכרנו, היא הייתה ממש מגניבה.‬
‫דלת המעלית נפתחה, היא הייתה שם עם מאבטחים,‬
‫הלכתי לשם, כולי...‬
‫אמרתי, "יו, אנחנו נעשה היסטוריה. אנחנו נעשה משהו מטריף".‬
‫היא נראתה ככה. "באמת? טוב, נראה."‬
‫אמרתי, "טוב, אין בעיה. חכי ותראי.‬
‫"חכי ותראי, מרי, את תהפכי את כל התעשייה".‬
‫והשאר היסטוריה.‬
‫תמיד דאגתי לשלוט בסביבה,‬
‫כי לא ממש סמכתי על אנשים, אז לא אהבתי הרבה מהאנשים שהיו בסביבה‬
‫אלא אם כן הכרתי אותם.‬
‫והיינו קרובים מאוד-מאוד.‬
‫מה נשמע?‬
‫אפילו לא הסתכלתי על מרי כעל אומנית גדולה.‬
‫הסתכלתי עליה כעל אחותי מהמשפחה המורחבת,‬
‫ורציתי לוודא שתהיה תחושה מלכותית,‬
‫אבל בו זמנית, תחושה מקורקעת שבאה מהשכונה בשירים שאנחנו...‬
‫או שאני הבאתי לה.‬
‫ובתקופה הזאת, בתחילת שנות ה-90,‬
‫הרבה מהמוזיקה שהצליחה בתקופה הזאת‬
‫שיקפה את המוזיקה שהייתה לפני 20 שנים, בשנות ה-70,‬
‫מרווין גיי איי ונט יו‬
‫שהזכירה מאוד סרטי "בלאקספלויטיישן"‬
‫ואת האנרגיה של מוזיקת רחוב וחיי הרחוב...‬
‫סופר פליי‬
‫ואנחנו המחשנו את זה.‬
‫מרי ג'יין גירלז‬
‫שנינו באים מאותה שכונה, איך שתרצו לקרוא לזה,‬
‫והאנשים שחיים בתוך זה, זה לא טוב כל הזמן.‬
‫אז כשמוצאים מישהו טוב,‬
‫אומרים, "וואו", אתם מבינים אותי?‬
‫"טוב פה בעולם."‬
‫אז אני אדבר בכנות.‬
‫כשהאלבום הראשון, "411", יצא,‬
‫ואני יודע שפאף קידם את העניין של האופנה,‬
‫וזה היה קצת קיצוני.‬
‫אמרתי, "חכה רגע, ג'ו, יש בה יותר מזה".‬
‫אז מהשירים ומהכיוון שלי עם המוזיקה...‬
‫זה מה שחשבתי עליו.‬
‫צדקת לגמרי לגבי החרא הזה. צדקת לגמרי לגבי האפלה.‬
‫צדקת לגמרי לגבי הרחוב שבאתי ממנו.‬
‫צדקת לגמרי לגבי כל מה שהייתי.‬
‫"ואטס דה 411?" היה מגניב, הרגשתי טוב לגביו. הוא היה מעולה והכול.‬
‫אבל כשהגעתי לחלק בחיי של "מיי לייף",‬
‫הייתי במצב דפוק לגמרי,‬
‫והייתי צריכה שמישהו יבין באמצעות מוזיקה.‬
‫ואתה הבנת.‬
‫האמת שלה יצאה לאור יותר ב"מיי לייף" מאשר ב"ואטס דה 411?"‬
‫"ואטס דה 411?" יצא מגניב מאוד,‬
‫אבל כשהגענו לרמה אחרת של אמת,‬
‫"מיי לייף" היה סיפור אחר לגמרי.‬
‫הרצועה של "בי וית' יו" הניעה את כל התחושה.‬
‫כששמעתי אותה, פאף הגיע לבית שלי בניו ג'רזי,‬
‫הוא אמר, "יש משהו שאני רוצה שתשמעי".‬
‫הוא היה חסר סבלנות ונרגש.‬
‫אז נכנסתי למכונית עם פאף, וזה התחיל...‬
‫וזה פשוט תפס את כל מה שהרגשתי.‬
‫ואני פשוט... יכול להיות שהתחלתי לכתוב את זה במקום.‬
‫תגידו את מה שאתם חושבים‬
‫התקליט הזה היה ההתחלה של הכול.‬
‫שם התחלתי לשפוך את עצמי לתוך האלבום הזה.‬
‫היינו שומעים אותו כל היום.‬
‫זה היה הדבר הראשון שלה, השיר הראשון שלה.‬
‫היינו שומעים את הקצב כל היום. הוא פשוט היה נשמע בבית.‬
‫לא השמענו שום דבר אחר,‬
‫היא פשוט הייתה כותבת, מקמטת ניירות, כותבת.‬
‫אני זוכר שכשיצרנו את התקליט הזה,‬
‫זאת הייתה אחת התקופות הכי לא בטוחות בחיים שלנו.‬
‫הייתי באמצע פרידה ממיסה.‬
‫למרי היו הרבה בעיות עם קיי-סי.‬
‫והיינו באולפן בניו יורק‬
‫שהיה אפשר לראות ממנו את הרחוב, וירד גשם...‬
‫זה היה מהימים האלה‬
‫שבהם מסתובבים עם דמעות בעיניים,‬
‫כאילו, היינו ילדים שבורי לב.‬
‫אתם מבינים אותי? באמת, כאילו, מיסה הייתה הלב שלי.‬
‫קיי-סי היה הלב שלה.‬
‫ואני והיא היינו באולפן, הסתכלנו זה על זה ובכינו.‬
‫אפילו התחברנו באמצעות הכאב.‬
‫אמרנו שמשם והלאה,‬
‫"מספיק עם זה, לא, אנחנו נביא את הכאב".‬
‫אני לא מתמודדת עם העובדה‬
‫שאתה לא רוצה אותי לידך‬
‫למה אתה רוצה לראות אותי עצובה?‬
‫אז כל האלבום, "מיי לייף", הוא, "בבקשה תאהב אותי.‬
‫"אל תלך. אני צריכה אותך". זאת הייתה זעקה לעזרה.‬
‫ביליתי את כל הימים שלי‬
‫ואת כל הלילות שלי איתך‬
‫רק תגיד לי מה אני אעשה‬
‫בלעדיך...‬
‫"חייבת להאמין שאני לא אפגע בך.‬
‫"אני לא רוצה לחיות בלעדייך. אל תלכי."‬
‫היא עברה את הדברים האלה.‬
‫אז אנחנו נכתוב על זה. ואנחנו נחצין את זה.‬
‫אולפני קוואד ניו יורק‬
‫באב!‬
‫היי, מתוקה. אני אוהב אותך, אחותי.‬
‫מה שלומך?‬
‫- טוב לראות אותך, גבר. - טוב לראות אותך, מותק.‬
‫ליצור איתך את השירים האלה באולפן,‬
‫זה היה הריפוי שהייתי זקוקה לו, ו"נוור ואנה ליב" הוא...‬
‫הוא גורם לי לבכות. גם "דונט גו".‬
‫אל תתחילי.‬
‫- לא, אני לא. - אל תתחילי.‬
‫- אני אנסה לא לבכות. - אני אומר לך שהדמעות שלי,‬
‫אני מתאפק כדי לא לבכות, כי בכינו בתא ההקלטות.‬
‫אני יודעת, אני זוכרת את זה.‬
‫לא אשכח לעולם. ככה, תראו.‬
‫- אני זוכרת את זה. - ישבנו ככה.‬
‫אמרתי, "מרי, הכול טוב". אמרתי, "הולך לנו טוב".‬
‫- אבל השיר היה חזק כל כך. - כן.‬
‫הדמעות זלגו לנו מהעיניים וראיתי רק אותך, מהנהנת.‬
‫ואני זוכרת את כאב הבטן שהיה לי.‬
‫זה היה כואב ומשמח בו זמנית.‬
‫אין לתאר את זה. אני נשמעת משוגעת.‬
‫- לא נכון. - אלה הדברים שהרגשתי.‬
‫פשוט מההתחלה, כשזה התחיל.‬
‫לא יכולה לחיות...‬
‫זה היה כאילו...‬
‫לא יכולה לחיות בלעדיך, מותק‬
‫היא הגיעה ללב העניין. זה היה חד-משמעי.‬
‫לא היה שום דילול, ובואי לא נדלל שום דבר.‬
‫כל מה שאת מרגישה, זה מה שקורה.‬
‫אהבה היא מדהימה כל כך‬
‫יש לי את הגבר שאני רוצה‬
‫התפללתי בשבילך לילות רבים כל כך‬
‫ואז התפילות שלי התגשמו‬
‫עכשיו כשיש לי את התשובה‬
‫אני אביע משאלה על כוכב נופל‬
‫אני אלך אחריך לכל מקום שבו תהיה‬
‫אני לא רוצה להיות לבד‬
‫- אז מותק, בוא נישאר יחד - נישאר יחד‬
‫בכל מזג אוויר, כן...‬
‫אוי, שיט!‬
‫בוא נבנה בית מאושר...‬
‫- כי התחננתי. - כן, היית כנה איתו.‬
‫כי אתה חשוב לי כל כך, מותק‬
‫בגלל זה אני רוצה להיות האישה שלך...‬
‫אמרתי...‬
‫יו, התקליט הזה.‬
‫הוא פשוט גומר אותי. ואז "דונט גו".‬
‫לא ידעתי שזה יעשה משהו.‬
‫חשבתי שאני אמות, כנראה.‬
‫גם אני הייתי במקום אפל.‬
‫שתיתי יותר מתמיד, היה לי כסף,‬
‫הייתי צעיר והיה לי כסף, טיילתי בעולם.‬
‫והייתי במקום שבו לא הייתי מאושר.‬
‫אז זה היה הגיוני, כאילו,‬
‫"קדימה, בואי נוציא את זה". אתם מבינים אותי?‬
‫"גם אני קרוע לגזרים."‬
‫לדעתי, הדבר היחיד שהנחה אותנו היה המוזיקה.‬
‫- כי המוזיקה גרמה לנו להרגיש טוב... - כן.‬
‫בין אם היית במצב רוח מרומם או מדוכא.‬
‫היא פשוט הצילה אותך, כי הכול היה מר בתקופה הזאת.‬
‫- הכול היה מר. - היה אפל.‬
‫היה אפל מאוד.‬
‫כשרק הכרתי את מרי, שתינו התמודדנו עם אותו דבר,‬
‫בו זמנית, עם גברים.‬
‫ג'ודסי‬
‫הם הבטיחו לנו אהבה ואושר לנצח,‬
‫והתכוונו לעבור למקום אחר, להביא ילדים ולהקים משפחה ויהיה מושלם.‬
‫וזה לא היה מושלם.‬
‫המילה‬
‫אני חייבת לשאול.‬
‫ג'ודסי התארחו בתוכנית קודם,‬
‫וטרי שאל את קיי-סי את השאלה הבאה. תראי.‬
‫אתה עומד לשבור כמה לבבות,‬
‫כי שמעתי שאתה מתחתן עם מרי ג'יי בלייג'.‬
‫- לא, אחי. בחייך. - לא!‬
‫זאת שמועה. אתה מבין אותי?‬
‫זאת שמועה בארצות הברית...‬
‫קיי-סי לא מתחתן, שיירשם בפרוטוקול.‬
‫אז אין טבעת אירוסין ענקית?‬
‫כן. לא משנה. בואי נמשיך הלאה בבקשה.‬
‫- טוב. אבל... - זה מגעיל אותי.‬
‫כשדברים קרו, הייתי אומרת, "את צריכה לזרוק אותו מכל המדרגות,‬
‫"לכי תמצאי מישהו אחר".‬
‫הייתי האחות שאומרת את זה והכול.‬
‫אמרתי, "את טובה יותר מזה‬
‫"ואת גדולה יותר מזה". סליחה, אני לא נחמדה.‬
‫אני לא...‬
‫אני לא האחות הנחמדה בכלל.‬
‫בהחלט הייתי האחות שאומרת, "את יודעת מה?‬
‫"את לא צריכה מישהו שמתייחס אלייך ככה.‬
‫"את יכולה למצוא מישהו טוב יותר". אבל כשאת מאוהבת, את לא שומעת את זה.‬
‫את לא שומעת שום דבר מזה.‬
‫היא פשוט רצתה שמישהו יאהב אותה.‬
‫התקופה הזאת הייתה עצובה כל כך,‬
‫דברים קרו בזה אחר זה. זה פשוט...‬
‫בשלב מסוים, הוא בא והוא היה מלא בזעם.‬
‫הוא היה נסער. אנחנו לא יודעים למה הוא היה נסער,‬
‫והוא התחיל לתקוף אותה פיזית.‬
‫נאלצתי להילחם פיזית כדי לשרוד פעמים רבות, כי...‬
‫בדיוק כמו אימא שלי, אני לוחמת.‬
‫גם אימא שלי נאלצה לסבול הרבה התעללות פיזית,‬
‫אז כילדה קטנה ראיתי אותה, את האישה הקטנה הזאת, נלחמת.‬
‫אז כשכל זה התחיל לקרות לי, יכולתי לחשוב רק על אימא שלי.‬
‫יש לי זמן פנוי מאז שהלכת, ילד‬
‫אין לי...‬
‫זה לא פשוט ולא שחור ולבן,‬
‫פשוט לקום וללכת כשאת סובלת מחוסר ביטחון משווע,‬
‫כי את חושבת שזה הטוב ביותר שתוכלי להשיג,‬
‫ועכשיו, מה שנראה לך כמו אהבה, שהוא בעצם התאהבות מטופשת כלשהי,‬
‫זה כל מה שיש לך להיאחז בו.‬
‫ולא משנה אילו דברים רעים קורים,‬
‫את לא רוצה להיפרד מהאדם הזה, כי את מרגישה שהוא נותן לך אישור,‬
‫או שהוא גורם לך להרגיש כאילו...‬
‫שהוא אוהב אותך, ככל הנראה, אבל זה מטורף לגמרי.‬
‫אני בחיים לא אבין למה אנחנו נשארות כל כך הרבה זמן.‬
‫ואני מניחה שזה בגלל חוסר הביטחון, הוא גורם לך לחשוב, "זה מה יש".‬
‫אני נופלת‬
‫כי אתה לא לידי, מותק‬
‫כל העולם שלי הפוך‬
‫אני לא יודעת מה לעשות עם עצמי‬
‫יש לי יותר מדי זמן יותר מדי זמן פנוי‬
‫כן כן, כן, כן, כן, כן‬
‫כן, כן, כן, כן, כן כן, כן, כן‬
‫עכשיו, אני לא יודעת מה אעשה‬
‫אם אאבד אותך‬
‫אני אפול‬
‫כן, אמרתי שאני אפול למטה, למטה ולמטה, למטה‬
‫לא, לא, לא, לא, לא, כן‬
‫בבקשה תסלח לי, מותק, כן‬
‫אבל אני לא מצטערת, אני לא מצטערת‬
‫אני לא מצטערת אני לא, אני לא, אני לא‬
‫אני לא, אני לא, אני לא אני לא, אני לא‬
‫אני לא מצטערת‬
‫הדבר היחיד שיתקן את החיים שלך הוא שתלמדי לאהוב את עצמך.‬
‫ולא הייתה אהבה. לא הייתה אהבה עצמית.‬
‫היה רק בור אחד ענק של אפלה.‬
‫והדיכאון מהזוגיות הזאת הריץ את החיים לאחור‬
‫והעלה שוב המון דברים אחרים שלא התמודדתי איתם,‬
‫מדברים שקרו לי בילדות, כשהייתי ילדה קטנה.‬
‫אז היה לזה אפקט כדור-שלג,‬
‫כמו מפולת שלגים, כמו כדור-שלג גדול שאוסף דברים‬
‫ומתגלגל ישירות לתוך חיי.‬
‫והוא הביא אותי למקום אפל ומדוכא מאוד.‬
‫פשוט ניסיתי להעביר את החיים שלי בשתייה,‬
‫לקחת סמים עד שאמות, לא משנה מה.‬
‫רוב הזמן, פשוט הייתי מדוכאת ולא רציתי לחיות.‬
‫התרחקתי מאימא שלי,‬
‫כי לא רציתי שהיא תראה אותי ככה.‬
‫לא רציתי שאחותי... שמישהו יראה אותי ככה,‬
‫כי איבדתי לגמרי את הצפון.‬
‫התחושה הזאת שאת צורחת,‬
‫אבל כולם מסביבך חושבים,‬
‫"זה בסדר", כי את לא יכולה לספר לכולם מה קורה.‬
‫ואת צורחת ולא נשמע צליל.‬
‫היא עוררה בי השראה‬
‫כשהיא התחילה להרים את העט ואת המחברת‬
‫והתחילה לכתוב את מה שבלב שלה.‬
‫היא נלחמה למען הלב שלה.‬
‫ביצירת האלבום הזה, היא נלחמה למען הלב שלה.‬
‫החיים שלי הם לא באור השמש. החיים שלי הם גיהינום.‬
‫מה שקורה בחיים שלי הוא שאני לא מסוגלת להוציא דברים מהראש מ...‬
‫שקרו לי.‬
‫אני לא מצליחה להוציא את הפגיעה המינית מהראש.‬
‫מהילדות שלי, מגיל חמש,‬
‫דברים אחרים שקרו שלא אדבר עליהם.‬
‫המון דברים שקרו לילדה קטנה.‬
‫אבל בגלל זה היה לי עט.‬
‫ובגלל זה הכלתי את הכול בפנים,‬
‫והצלחתי לשים את זה ב...‬
‫לשיר את זה. הצלחתי לשיר את זה ולכתוב את זה.‬
‫זאת הייתה הדרך היחידה לשרוד.‬
‫זאת הייתה הדרך היחידה להתגבר על מה שאני עוברת.‬
‫אם הייתם מסתכלים על חיי‬
‫ורואים את מה שאני רואה‬
‫זה כל מה שאת צריכה לעשות‬
‫אם הייתם מסתכלים על חיי‬
‫- ורואים את מה שאני רואה - קחי את הזמן מיום ליום‬
‫הכול באחריותך, מה תעשי?‬
‫תעצור!‬
‫החרא הזה מפחיד אותי פחד מוות עכשיו.‬
‫החרא הזה מפחיד אותי‬
‫- פחד מוות. - לא, אחותי.‬
‫"קחי את הזמן, מיום ליום.‬
‫"הכול באחריותך. מה תעשי?"‬
‫הוליווד בול לוס אנג'לס‬
‫בנות, תקשיבו לי‬
‫יש משהו שאני רוצה שתשמעו שאני רוצה להגיד לכן‬
‫תבינו, לפעמים אני בודדה כל כך‬
‫אבל זה מה שבחרתי‬
‫אני מעדיפה להיות לבד‬
‫מאשר לעבור שוב גיהינום‬
‫אני מעדיפה לעבור בלהבות‬
‫מאשר לחיות בהכחשה‬
‫חשבתי על המילים האלה לפני שהייתי מתנתקת.‬
‫כי אלה היו הפעמים שהרגשתי ככה.‬
‫אני מדברת על להתאפס על עצמך כן‬
‫כתבתי כדי להשתחרר,‬
‫כדי שאוכל לנוע, שלא אהיה כבולה כל כך,‬
‫שלא אהיה תקועה.‬
‫וכתבתי כדי להציל את החיים שלי, פשוטו כמשמעו.‬
‫שיישרף, שיישרף שיישרף, שיישרף‬
‫שיישרף, שיישרף שיישרף, שיישרף, שיישרף‬
‫לא משנה עד כמה זה כואב, להתמודד עם האמת,‬
‫לא משנה מה האמת, ככה מגיעים ללב העניין.‬
‫חייבים להרגיש את זה כדי להתרפא.‬
‫אם הייתם מסתכלים על חיי ורואים את מה שאני רואה‬
‫שיישרף, שיישרף, שיישרף...‬
‫אם הייתם מסתכלים על חיי ורואים את מה שאני רואה‬
‫חיי הם בדיוק כמו חייכם‬
‫אם הייתם מסתכלים על חיי‬
‫- ורואים את מה שאני רואה - אני חייבת לתת לזה להישרף‬
‫אני חייבת לתת לזה להישרף‬
‫לפעמים צריך לתת לזה להישרף לפעמים צריך לתת לזה‬
‫הייתי צריכה לתת לזה להישרף עד שלא נשאר דבר‬
‫ולהתחיל שוב מחדש‬
‫תהיו שלמים עם עצמכם‬
‫רק רציתי שתדעי‬
‫שאם חשבת פעם שמה שאת עושה לא מציל אף אחד,‬
‫את צריכה לדעת שהצלת את חיי.‬
‫ניסיתי לקפוץ ולא הייתי מסוגלת, כי שמעתי את הקול שלך,‬
‫"אי אפשר לדכא אישה טובה". ואני מודה לך. ואני אוהבת אותך.‬
‫קדימה. בואי.‬
‫- תודה רבה לך. - תישארי חזקה.‬
‫- אני חזקה. - ואת יפהפייה.‬
‫- תודה רבה. תבורכי. - אין בעד מה.‬
‫מרי הגיעה למקומות העמוקים והאפלים שאנחנו...‬
‫לרוב, אנחנו לא רוצים להודות שאנחנו מרגישים ככה‬
‫ואנחנו לא רוצים להגיע לשם בכלל.‬
‫מפחיד מדי להיות חשוף כל כך, ולהראות את זה לעולם.‬
‫מרי ג'יי בלייג'‬
‫כאילו, "אני סובלת. אני מבולבלת.‬
‫"אני לא יודעת מה לעשות. אני עצובה כל כך. אני בודדה".‬
‫אני חושבת שקשה להתבגר באופן כללי.‬
‫זה קשה מאוד. ולנסות להבין מי את,‬
‫ואז לשמוע אנשים שאומרים לך מי את,‬
‫זה מתסכל מאוד. אז...‬
‫"מיי לייף" פשוט אמר, "יו, יש מישהי...‬
‫"יש מישהי בעולם שמרגישה בדיוק ככה".‬
‫כי כשעוברים משהו קשה,‬
‫אוטומטית מרגישים לבד, כאילו אף אחד לא מבין,‬
‫כאילו אין אדם בעולם שיכול לעבור את החוויה הזאת.‬
‫ואז זה כאילו, מרי פה.‬
‫היא אומרת לי, "את לא לבד.‬
‫- "את יכולה להתגבר על זה". - את לא לבד.‬
‫אז "מיי לייף", מבחינתי, הרגשתי שזה המנון להיות חזקה‬
‫ופשוט להמשיך להתמודד‬
‫עם מה שאת עוברת.‬
‫תמיד הייתי מהאנשים האלה‬
‫שלא יכולים לומר את האמת.‬
‫במיוחד אם היא כואבת‬
‫או שהייתי צריכה להעמיד פנים שאני אישה חזקה.‬
‫ובפנים, פשוט התפרקתי.‬
‫היה בתוכי בור ענק,‬
‫וחשבתי, "אוף, מתי זה ישתנה?"‬
‫ובחלק הזה שבו היא אמרה, "לא צריך לזייף את זה",‬
‫חשבתי לעצמי, "אה, לא?"‬
‫כאילו, "באמת אפשר להיות אותנטית?"‬
‫- אני אוהב אותה כל כך. - גם אני.‬
‫כשהייתי בן 14-13,‬
‫השירים האלה כמו "מיי לייף", הם עזרו לי להחזיק מעמד.‬
‫כן.‬
‫ועברתי הרבה דברים.‬
‫למה שילד יעבור הרבה דברים?‬
‫עברתי הרבה טראומות בילדות, הרבה התעללות.‬
‫אז זה...‬
‫השיר "מיי לייף" במיוחד,‬
‫בפעם הראשונה בחיי,‬
‫גרם לי להרגיש שאני יכול להתחבר למישהו.‬
‫ואני גם רוצה לשתף שבשלב מסוים בחיי,‬
‫אני חושב שהייתי בן 16 בערך, התכוונתי להתאבד.‬
‫זה היה...‬
‫הציקו לי כי הייתי בחור גדול, כי הייתי אני.‬
‫וכי הייתי גיי וכן הלאה.‬
‫זה פשוט היה יותר מדי.‬
‫והשיר "מיי לייף"‬
‫הוא מה שעזר לי לא לעשות את זה.‬
‫- זה אדיר. - כן.‬
‫- זה יפהפה. - כן.‬
‫אני רוצה שהמעריצים יבינו עד כמה הם חשובים לי,‬
‫כי חשבתי שלא אשרוד עד היום בכלל, בתקופה ההיא.‬
‫חשבתי שלא אהיה בחיים.‬
‫אבל משהו קרה יום אחד, כשהגיעו מים עד נפש.‬
‫ישבתי בסלון שלי, הייתי ערה כל הלילה.‬
‫ונראה כאילו החלון נפתח ונכנסו המון עננים.‬
‫הייתי מסטולה על כל הראש.‬
‫והלב שלי פעם במהירות.‬
‫זה קרה בראשון בבוקר.‬
‫אני תמיד מרגישה מוזר בראשון בבוקר.‬
‫אני תמיד מרגישה כאילו אלוהים באמת רואה את מה שאני עושה.‬
‫וחשבתי, "אני לא רוצה לעשות את זה. אני חייבת להפסיק לעשות את זה".‬
‫או שבוחרים בחיים או שבוחרים במוות, ואני בחרתי בחיים.‬
‫וזה לא שהייתי חשובה לעצמי עד כדי כך, המעריצים שלי היו חשובים לי.‬
‫הם קנו את האלבום, הם הקשיבו למה שהיה לי לומר.‬
‫הם אמרו, "גם אני, מרי".‬
‫זאת הייתה התחלה של מערכת יחסים.‬
‫ואני חושבת שזה מה שהייתי צריכה.‬
‫הייתי צריכה שמישהו יבין.‬
‫כי תמיד נראה לי שאף אחד לא מבין.‬
‫הם עזרו לי להתקיים ולרצות לחיות‬
‫ולשרוד את המסע שלי.‬
‫עשינו משהו גדול וחזק מאוד‬
‫בכך שעוררנו השראה זה בזה,‬
‫עוררנו השראה זה בזה כך שרצינו להמשיך לחיות.‬
‫אז אני רוצה שאנשים ידעו שהם לא...‬
‫כשאתם חושבים שאתם לבד, אתם לא לבד.‬
‫אנחנו לוחמים. כולנו.‬
‫יש לך תפקיד במלחמה, וכולנו נלחמים יחד.‬
‫מרי ג'יי בלייג'‬
‫קדימה, חברים.‬
‫- כבר אמרתי לך - כבר אמרתי לך פעם‬
‫שאני אוהבת אותך‬
‫ואני צריכה אותך‬
‫אבל תרשה לי להגיד לך שוב‬
‫שאתה החבר הכי קרוב שלי‬
‫לא אלך לעולם‬
‫אז תחבק אותי חזק‬
‫כל הלילה‬
‫תלטף אותי באהבתך העדינה‬
‫בכל זמן או בכל מקום‬
‫הכישרון שלה, השירה שלה, איך שהיא שרה,‬
‫טיילר פרי‬
‫המקום שממנו זה בא, הבטן שלה, נולד כתוצאה מטראומה.‬
‫- כן - תישאר איתי‬
‫זה כמו בלון‬
‫שמתמלא בטראומה ובכאב.‬
‫הוא מתמלא כל כך שחייבים לשחרר.‬
‫ואפשר לנעוץ בו סיכה ולפוצץ את כל העולם.‬
‫ומרי הייתה עושה את זה אם היית מעצבן אותה באמת.‬
‫היא מוכנה לשרוף את הבית כשהיא בתוכו כדי לגמור אותך‬
‫אם תנסה לפגוע בה. ואני יודע את זה.‬
‫אבל הרגע הזה שבו לוקחים את קצה הבלון,‬
‫ומשחררים את האוויר לאט-לאט,‬
‫כך שלא משמידים את הכול.‬
‫זה כמעט חייתי. זה כמעט הילדה הקטנה שזועקת.‬
‫אבל זה דבר יפה כל כך, כי יש בו המון ריפוי.‬
‫בבקשה, מותק, אחוז בידי‬
‫אני לא צריכה גבר אחר‬
‫אבל אם אתה רוצה להחזיק חזק‬
‫אסור לך לפחד‬
‫...הרגשות שלך.‬
‫מי זאת? זאת התינוקת שלי. תראו את הקטנה שלי.‬
‫אלוהים.‬
‫רק שיר הנושא, "מיי לייף".‬
‫- תראי אותך. - אני יודעת.‬
‫- הלחיים. - עכשיו אני נראית כמו סקלטור.‬
‫לא נכון. את חמודה מאוד.‬
‫את נראית ככה עכשיו, עם העיניים.‬
‫...אבל שוב, להתאים לרגשות שלך.‬
‫כתבתי אותו כשהייתי ב...‬
‫כשרק עברתי לניו ג'רזי.‬
‫אז התחלתי את האלבום השני או משהו.‬
‫וכתבתי אותו רק מצפייה,‬
‫אפילו כשהייתי קטנה,‬
‫מצפייה באנשים, בזוגות, שעוברים כל מיני דברים.‬
‫על סמך ההבעה שלי, בטח לא אהבתי את המראיינת.‬
‫ולא רציתי לחשוף בפניה את הכול.‬
‫לא רציתי לספר לה‬
‫עם מה אני מתמודדת, כי זה לא היה עניינה.‬
‫הייתי ממש מרושעת בזמנו.‬
‫אז אם קלטתי אנרגיות לא טובות,‬
‫הייתי נמנעת.‬
‫לא רציתי שהיא תדע מאיפה כל החרא הגיע.‬
‫זה לא עניינך.‬
‫- את מבינה? - מה העניין?‬
‫- שעוברים מה? - לא משנה.‬
‫את מבינה אותי? לא משנה מה.‬
‫זאת הילדה שלי, ועליה אני מגינה.‬
‫הילדה הזאת,‬
‫ומרי הקטנה בת החמש, עליהן אני מגינה כיום.‬
‫- את מבינה אותי? - לא.‬
‫לא משנה, את לא מבינה.‬
‫אני עמוק בפנים, אני מחטטת.‬
‫כי הם מעולם לא הביטו עמוק במיוחד.‬
‫האינטואיציה שלי תמיד הייתה חזקה,‬
‫והיא הייתה גורמת לי להיכנס למצב מגננה.‬
‫וזה מה שאני עושה שם.‬
‫כי לא ידעתי שהייתי אני.‬
‫אוף, החרא הזה גורם לי לרצות לבכות.‬
‫לא ידעתי שהייתי אני. לא ידעתי שאני מרי ג'יי בלייג'‬
‫שיהיה לה אומץ רב כל כך, שתעשה את כל הדברים האלה.‬
‫לא ידעתי שהייתי אני.‬
‫אז אני מניחה שזה קורה כשגדלים בסביבה‬
‫שבה ילדות קטנות אינן בטוחות.‬
‫- ילדות לא בטוחות ב... - כשנעזרים באינסטינקטים.‬
‫כן.‬
‫ולכן תחושת הבטן שלי היא אלוהים.‬
‫לא ידעתי שהייתי אני.‬
‫אבל הייתי אני. לכן הצלחתי לעשות את מה שעשיתי.‬
‫תמיד הייתי האדם הזה.‬
‫פשוט לא ידעתי את זה.‬
‫העיקר הוא לשבת‬
‫ולדעת בתחושת הבטן שלך, שיש אלוהים.‬
‫אלוהים זה אהבה.‬
‫אלוהים זה כשאת מחליטה לגבי...‬
‫מה שאת רוצה לעשות, מה שאת רוצה להיות.‬
‫אני חושבת שגם אם אני מפחדת, אני חייבת להמשיך בעודי מפחדת.‬
‫כל עוד אני יוצאת לשם וברגע ש...‬
‫עוברים את סף הפחד, זה נגמר. זה סוף המשחק.‬
‫אפשר לעשות הכול.‬
‫הערב, אנו חוגגים את... "מיי לייף"‬
‫יום השנה ה-25 מרי ג'יי בלייג'‬
‫מזל טוב לרגל 25 שנים‬
‫ליציאת האלבום "מיי לייף"!‬
‫מתחילים.‬
‫מותק, לא הערב‬
‫אני לא רוצה לעשות מזה עניין ולריב‬
‫אני רק רוצה לתקן את המצב‬
‫יש עבודה שצריך לעשות‬
‫אני רוצה להתקרב אליך‬
‫אני רוצה להכניס אותך ל...‬
‫כל הדברים שאתה רוצה לעשות‬
‫פשוט תירגע ו...‬
‫אני אטפל בך‬
‫גיליתי את "מיי לייף" רק בגיל 17-16 בערך,‬
‫כשעברתי את אחת התקופות הקשות בחיי.‬
‫הייתי מעכל את המילים ומקשיב להן. חשבתי, "דודה שלי כתבה את זה".‬
‫הרגשתי שעל אף שכתבת את זה בשביל ההמונים, בשביל עצמך,‬
‫בכל פעם שהקשבתי, זה היה בשבילי.‬
‫אבל ליטל זי, לא כתבתי את זה בשביל ההמונים.‬
‫- כתבתי את זה כי הייתי צריכה לכתוב את זה. - כן.‬
‫כל האלבום הזה היה זעקה לעזרה.‬
‫- דודה הייתה צריכה עזרה. - כן.‬
‫אז כל מה שאתה מרגיש הוא מה שבאמת הרגשתי.‬
‫באמת רציתי להיות מאושרת.‬
‫כל מה שרציתי להיות, זה היה, אני רוצה להיות מאושרת".‬
‫"אני רוצה שהגבר הזה יאהב אותי מאוד."‬
‫לא הבנתי שאני רוצה לאהוב את עצמי מאוד.‬
‫- כן. - נכון.‬
‫מה שאני מבינה בשלב הזה בחיי‬
‫הוא שאסור לי לעבור את הדברים האלה ולצאת מרירה.‬
‫צריך לצאת טובה יותר ולסלוח.‬
‫אז עכשיו, החיים יכולים להיות רק מה שעושים מהם, על אמת.‬
‫החיים שלי באור השמש‬
‫יש משהו בעצב שמוביל לאושר כשמתגברים עליו.‬
‫ויש משהו בעצב באלבום הזה...‬
‫הוא מלא בניצחון עכשיו.‬
‫- מה שלומך? - נעים מאוד.‬
‫תודה רבה שפינית זמן. אני מעריך אותך.‬
‫כשהעולם אומר לך שאת לא שווה כלום,‬
‫ואז להתעלות מעל זה ולהוכיח שאני חשובה,‬
‫שלסיפור שלי יש משמעות, שלסיפור שלי יש השפעה.‬
‫ולא, לא למדתי בהרווארד.‬
‫אבל עדיין יש לי סיפור שישנה למישהו את החיים.‬
‫סי-אר-דאבליו-אן‬
‫ילד, יש לך את זה‬
‫- ואתה מספק אותי - כן‬
‫טיידל וסי-אר-דאבליו-אן ניו יורק‬
‫- אתה מספק אותי - המון אושר‬
‫בעולם שלי‬
‫תהיה הגבר שלי‬
‫- תהיה הגבר שלי - ואהיה האישה שלך‬
‫כן.‬
‫אני לא יודעת מה הייתי עושה‬
‫עושה בלעדיך‬
‫בחיים שלי, ילד‬
‫כן.‬
‫זה מצחיק. בשיר הזה יש הרבה אפלה,‬
‫ויש כאב באלבום. אבל השיר הזה אופטימי יותר.‬
‫הוא חיובי, מרענן... הוא נשמע...‬
‫הוא חיובי, אבל המשפט הראשון הוא,‬
‫"אתה יודע אם הזמן מתאים, אני לא רוצה לעשות מזה עניין ולריב".‬
‫כל העניינים והריבים.‬
‫"אול נייט לונג" זה כאילו,‬
‫"מותק, לא הערב. אני לא רוצה לעשות מזה עניין..." אז...‬
‫ניסיתי להיות חיובית במצבים אפלים. ניסיתי...‬
‫ליהנות איפשהו, בכל דרך אפשרית.‬
‫אחד התקליטים הכי מעודדים הוא הסינגל הראשון,‬
‫"בי האפי", שבו את ממש מכריזה,‬
‫"כאן אני צריכה להיות.‬
‫"זה לא מגיע לי, מגיע לי לקבל את זה".‬
‫בין המילים החזקות ביותר,‬
‫"איך אוהב מישהו אחר אם אני לא אוהבת את עצמי מספיק כדי לדעת‬
‫"שהגיע הזמן".‬
‫כן.‬
‫ככה הרגשתי.‬
‫ככה אני עדיין... כיום. אתה יודע?‬
‫שם אנחנו נמצאים עכשיו.‬
‫המסע שנמשך מדי יום הוא לרצות לנסות להיות מאושרת.‬
‫זה כל מה שאנחנו יכולים לנסות לעשות.‬
‫יש לך הרבה מחשבות ואין לך מקום לשחרר אותן.‬
‫יש אנשים שמשחררים עם נשק.‬
‫יש אנשים שמשחררים עם סמים.‬
‫יש אנשים שאף פעם לא מוצאים פורקן שמאפשר להם להביע את עצמם‬
‫והם מתים בגיל צעיר, או שהם מתים מוקדם.‬
‫חרדה, כל מיני דברים.‬
‫אבל כשמוצאים פורקן,‬
‫אז אפשר להביע את עצמך בחופשיות,‬
‫ואז יש חבורת אנשים מסביבך שאומרים,‬
‫"שיט. גם אני חושב ככה.‬
‫"תשמיע לי עוד קצת מזה".‬
‫ברקליס סנטר‬
‫ברקליס סנטר ברוקלין, ניו יורק‬
‫כן.‬
‫כמה מכם באמת רוצים להיות מאושרים הערב?‬
‫אם אתם באמת רוצים להיות מאושרים,‬
‫אני רוצה לשמוע אתכם שרים את השיר הזה בקול רם,‬
‫כי זה כל מה שאני מנסה לעשות.‬
‫איך אוהב מישהו אחר‬
‫אם אני לא יכולה לאהוב את עצמי מספיק כדי לדעת‬
‫שהגיע הזמן, הזמן להרפות‬
‫תשירו‬
‫- כל מה שאני באמת רוצה - כן‬
‫- הוא להיות מאושרת - כן‬
‫אהבה עצמית, זה פשוט להכיר בקול שלך,‬
‫באינסטינקטים שלך.‬
‫ובאמת לחשוב על מה שטוב לך,‬
‫במקום לעשות את מה שכולם אומרים שטוב לך.‬
‫אז זה פשוט, לאהוב את עצמך.‬
‫אי אפשר לאהוב מישהו אחר לפני שאת אוהבת את עצמך.‬
‫הדבר הכי קשה לעשות בפועל.‬
‫למה זה חייב להיות ככה?‬
‫למה אתה חייב לשחק לי במחשבות?‬
‫כל הזמן‬
‫תעזרו לי לשיר את זה...‬
‫מרי עדיין נמצאת במסע הזה איתנו.‬
‫היא תמשיך להיות כאן. והיא נמצאת במסע הזה‬
‫כדי להראות לנו את החיים שלה.‬
‫כל מה שאני באמת רוצה הוא להיות מאושרת, כן‬
‫"מיי לייף" באמת היה ברכה.‬
‫והייתי אומר שההעצמה שהוא נתן לנו,‬
‫בכך שהוא אמר את האמת, שינתה את חיינו.‬
‫ואם אתם כאן הערב ואתם מעריצים את מרי ג'יי בלייג',‬
‫עברתם מבחנים, עברתם ניסיונות,‬
‫והוכחתם את עצמכם.‬
‫ותאמינו לי, יש...‬
‫אתם יודעים שיהיו עוד הרבה מבחנים ועוד הרבה ניסיונות וכל זה.‬
‫אבל כרגע, אני צריכה לדבר עם כל המעריצים השרופים,‬
‫שנמצאים שם משנת 1991,‬
‫גם כשהיה לי טוב וגם כשהיה לי רע,‬
‫אני צריכה לדבר עם המעריצים האלה שלא עזבו אותי.‬
‫אני צריכה אתכם עכשיו.‬
‫תודה!‬
‫- את צוחקת עליי? אני מתה עלייך. - הופה!‬
‫- אהבתי את זה! - הופה!‬
‫אני משתדלת!‬
‫- כן! - זאת באמת את?‬
‫- אני! - טוב, כן!‬
‫תבורך, אבי, אלוהים. ברוך צלמך הקדוש.‬
‫- תודה לך, ישו. - אבי, תודה רבה לך‬
‫על נוכחותך כרגע.‬
‫אנחנו מודים לך על ערב יוצא מן הכלל.‬
‫אנחנו מסכימים, ואמרו אמן.‬
‫אמן!‬
‫בכל יום, אנחנו מתפתחים לכדי אנשים חדשים, ומרי מביאה את זה למעריצים שלה.‬
‫כן, היום היה יום רע, אבל מחר יום חדש,‬
‫ואפשר להתחיל שוב.‬
‫אני עדיין צריכה להתגבר על הרבה דברים‬
‫שעדיין לא התגברתי עליהם. אבל אני מתגברת עליהם.‬
‫המעריצים שלי, גם הם מתגברים על דברים.‬
‫ואנחנו מרפאים זה את זה,‬
‫אנחנו שולחים אנרגיה הלוך ושוב‬
‫ועוזרים זה לזה להתפתח.‬
‫זה מה שאנחנו עושים כבר שנים.‬
‫- היי, מרי. - אוהבים אותך!‬
‫אוהבת אותך, מרי. את הלב והנשמה שלי, מאז שהייתי בת שש‬
‫ולמדתי לדבר וללכת.‬
‫קדימה.‬
‫תמיד רצית להיות זמרת?‬
‫או שהיו דברים אחרים שרצית לעשות?‬
‫לפני שנכנסת לתא ההקלטות והקלטת שיר?‬
‫תמיד ידעתי שאני...‬
‫שאני יודעת לשיר ורוצה לשיר. אבל באמת...‬
‫השירה לא הייתה הדבר היחיד שהעסיק אותי,‬
‫כי לא חשבתי‬
‫שדברים כאלה יכולים לקרות למישהי כמוני.‬
‫- אתה מבין אותי? כמונו. - כן.‬
‫אז את מרגישה שמפני שעבדת קשה על האלבום הזה,‬
‫את מרגישה טוב יותר עם עצמך כי עשית משהו למען...‬
‫למען עצמך, את יודעת? זה בא ממך?‬
‫אני מרגישה טוב מאוד לגבי זה, כי זה היה מאתגר,‬
‫לעשות משהו כזה, כי לא היה לי ביטחון להראות את זה למישהו‬
‫ולשאול, "אהבת את זה?"‬
‫וכשסוף סוף צברתי ביטחון,‬
‫הראיתי את זה לכמה אנשים, הם אהבו את זה וזה הסב לי אושר.‬
‫אז המשכתי לכתוב ולעשות את זה.‬
‫היית מודע לכך, אנדרה, כשהיא הייתה ילדה?‬
‫ראיתי את מרי גדלה...‬
‫כשהיא כתבה את השירים, אני הקשבתי לשירים,‬
‫הרגשתי שמרי הופכת לאומנית לכל דבר.‬
‫הכול מגיע ממנה.‬
‫מרי ג'יי בלייג' מגיעה כולה מהרגש שלה.‬
‫זה נותן לה את הביטחון לדעת...‬
‫אני יודע שהיא מאמינה, "אני מיס מרי ג'יי בלייג'".‬
‫וזה בסדר מצידכם, נכון?‬
‫יום הולדת שמח‬
‫יום הולדת שמח למרי‬
‫יום הולדת שמח‬
‫שתי עוגות למלכה.‬
‫בשביל מי העוגה השנייה?‬
‫בשבילך. כדי שתהיה לך אפשרות בחירה. מגיע לך.‬
‫- וניל או שוקולד, מותק. - יש לה אפשרויות.‬
‫מרי, מרגע שהכרתי אותך, היית בת 18...‬
‫שמעתי את קולך, הסתכלתי לתוך ליבך,‬
‫וראיתי שיש לך כישרון אמיתי, אבל היית מתוסבכת.‬
‫אבל מה שהופך אותך לאדם מדהים‬
‫הוא שהצלחת לשים את התסביכים שלך על הקנבס‬
‫ולהתמודד איתם לעיני אנשים ולהתגבר עליהם.‬
‫ובכך שהתגברת עליהם, את מעוררת בנו השראה.‬
‫אז לחייך, מרי.‬
‫את באמת מלכה.‬
‫מילים כדורבנות!‬
‫- לחיים. - תודה רבה!‬
‫אני רק רוצה להודות לכולכם על כך שנשארתם איתי‬
‫והאמנתם שאוכל לשרוד עוד שנה, עוד יום הולדת,‬
‫כי אני חשבתי שלא אשרוד.‬
‫החיים משתפרים,‬
‫אבל תוך כדי הדברים היפים שאלוהים עשה ועושה,‬
‫עדיין יש מבחנים.‬
‫אבל אני בוחרת בחיים ואני בוחרת בטוב,‬
‫ואני אמשיך לעבוד על מרי,‬
‫בין אם במישור הרוחני, הנפשי, הגופני.‬
‫קודם כול, התינוקת שלי היא מרי שלי, מרי הקטנה שלי ומרי הגדולה שלי,‬
‫מרי המבולבלת שלי, כל הגרסאות של מרי.‬
‫אז לקח לנו זמן להגיע לכאן.‬
‫וכשכולנו... כמעט הגענו לגיל 50, ואנחנו באמת נעשה פה צרות.‬
‫זאת רק ההתחלה. עוד לא ראיתם כלום!‬
‫אז אני מודה לכם. אני אסירת תודה‬
‫ואני לא ארשה לאף אחד לקחת ממני את הכוח שלי...‬
‫- נכון. - ...או את האושר שלי שוב.‬
‫קשה להיות בן אדם.‬
‫אבל אני חושבת שהתפתחתי‬
‫באופן משמעותי.‬
‫אבל מה שנשאר עקבי הוא הלב שלי.‬
‫והלב שלי הוא הילדה הקטנה הזאת ביונקרס.‬
‫הלב שלי הוא הנערה המתבגרת שמנסה להתגבר ולעבור את זה.‬
‫הלב שלי הוא לא לשכוח לעולם את הסביבה שבה גדלתי,‬
‫ולחזור ולעזור לאחרים.‬
‫אז ההתפתחות היא שאני לא מפחדת לחשוף את האמת שלי ואת עצמי‬
‫כדי לגעת בחיים של מישהו אחר.‬
‫- הבעת משאלה? - כן.‬
‫לא נראה לי שהבעת משאלה.‬
‫- תביעי משאלה. - איך אתה יודע?‬
‫תביעי שתי משאלות, כי אני קולט אותך.‬
‫טוב, אני לא אוהבת להביע משאלות, אז אני פשוט אאמין‬
‫שמה שאני רוצה בלב שלי יתגשם.‬
‫- אמן. - אמן!‬
‫אני מקדישה את הסרט הזה לאנדרה הארל.‬
‫אני מתגעגעת אליך בטירוף ואוהבת אותך בכל ליבי.‬
‫האור שלך תמיד היה מסנוור כל כך שהיית חייב לחלוק אותו עם כולנו.‬
‫תודה שהאמנת בי ונתת לי הזדמנות.‬
‫לא אשכח אותך לעולם.‬
‫אוהבת תמיד, בתך, מרי ג'יי בלייג'.‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬