Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A teď se všichni postavte.
Cenu za celoživotní přínos v roce 2019 získává...
S 31 nominacemi na cenu Grammy...
A dvěma nominacemi na Oscara z dnešního rána.
Celosvětová hvězda, která získala devět ocenění Grammy
a prodala přes 50 milionů alb.
Hvězda na hollywoodském Chodníku slávy.
Složila novou národní hymnu pro ženy.
Nepopiratelná královna hip hopu a R&B, Mary J. Blige.
Tak jo. Super.
Je vážně skvělý pocit být v této fázi své kariéry,
kdy toho mám za sebou tolik v hudbě, televizi, filantropii...
Zvedni trochu bradu. Pěkný.
Natoč obličej trochu doprava.
Podařilo se mi skoro všechno, co jsem kdy chtěla.
Pěkný! Takhle zůstaň, Mary.
Ale úspěch přijde, když ho máte v sobě.
Dlouho jsem nevěděla, že mám úspěchy navenek,
protože mi bylo mizerně.
Když jsem vyrůstala v naší čtvrti,
člověk si říkal: „O tom ani nesni. V tohle nedoufej.“
Mým posláním
je pomáhat ženám, aby si věřily, a pomáhat jim...
Věřit v sebe, jít do toho a ukázat lidem,
hlavně ženám, jak jsem to zvládla.
Mám 13 alb, ale mé druhé album
My Life, je nejdůležitější, protože jsem toho řešila hodně
a dost toho bylo špatně a já to potřebovala dostat ven.
Album My Life bylo nejspíš mé nejtemnější,
vzniklo v temném období mého života.
Od té doby jsem prožila spoustu temných chvil,
ale tady nastal zlom.
Musela jsem se rozhodnout. Jestli žít, nebo zemřít.
Většinu času jsem byla v depresi a nechtěla jsem žít.
Neměla jsem se ráda.
Nevěděla jsem, že se tak cítí tolik lidí.
Jak je, zlato? Mám se dobře. Co ty?
Toto album pro ně bylo moc důležité.
Díky nim nezapomínám,
že nejsem sama, kdo tohle prožívá.
Jsi moje inspirace. Moc ti děkuji.
Není zač, zlatíčko.
Děkuju vám za všechnu tu lásku.
Sami víte, jak skutečné to je.
Můj život je vážně skutečný.
Tohle mě naplňuje. Moc vám děkuju.
Její zranitelnost a odvaha se dělit...
Chci, aby to mé dcery viděly.
Chci, aby viděly, že mohou vyjádřit, kdo jsou.
Její vzhled, její příběh, to, jak ho vypráví,
tak syrově a otevřeně,
tak odvážně a bez strachu být sama sebou.
Díky ní je v pohodě říct: „Je v pořádku být sám sebou.“
Vždy jsem chtěla vidět, že se ženám daří líp, jsou silnější,
že jsou krásné, že si věří.
Je to 25 let od vydání alba My Life,
kdy jsem začala s fanoušky mluvit.
Jsem s tebou, Mary.
Díky tomu jsem přežila.
Je proto moc důležité svůj příběh vyprávět.
Mary J. Blige: Můj život
Život můj, život můj Život můj ve slunci
Můj příběh s My Life začal písní Everybody Loves the Sunshine od Roye Ayerse.
Nevím přesně co, ale něco v té nahrávce je,
čím se ve mně všechno naráz otevřelo.
Každý miluje slunce svit
Byla to první hudba, která mi v dětství utkvěla v hlavě,
protože jsem díky ní zapomínala, kde žijeme.
Byla jsem z té hudby vedle.
Život můj, život můj Život můj ve slunci...
Je něco v tom spojení „ve slunci“...
Při slovech „Život můj ve slunci“ jsem chtěla prostě...
Díky té nahrávce jsem... Promiňte.
Díky té nahrávce jsem měla pocit... že něco můžu mít.
Nevěděla jsem přesně co, ale že něco můžu mít.
Chtěla jsem svůj život prožít ve slunci.
PODÍVEJ, CO JSEM VIDĚLA
Takhle jsem vypadala, když jsem tu písničku slyšela poprvé.
Tohle je malá holčička, která tu písničku uslyšela.
MARYIN SYNOVEC
Poslouchal ji táta.
Táta měl hudbu rád.
MARYINA SESTRA
Chtěl mít jistotu, že vstřebáme
každý druh hudby, který měl rád.
-Oba to chtěli, on i máma. -Táta měl alba Gratful Dead.
Probírali jsme se jeho deskami a byla mezi nimi spousta věcí.
Měl tam tvrdej funk, rokenrol.
Říkala jsem si: „Tvrdej funk a rokenrol? Co je to?“
No jo, tohle táta poslouchal.
To tě formovalo až do dneška,
to ovlivnilo tvou minulost, tvé kořeny.
-Ano. -Jo.
-Tohle je Hastings. -Páni.
Mně byly čtyři a LaTonye pět.
Když mi bylo asi sedm, přestěhovali jsme se do Schlobohmu.
Moji rodiče se rozvedli.
A táta pro mě byl jako kamarád.
Měla jsem ho moc ráda.
Když odešel, byla jsem z toho moc smutná.
Přestěhovali jsme se do drsné čtvrti a to bylo těžké pro mámu
jako samoživitelku vychovávající dvě holky.
-Máma. Moje máma. -Podívejte, jak je krásná.
I když jsme se s mámou a sestrou měly rády,
od prvního dne jsme musely bojovat s dětmi ve čtvrti.
Nechápu, jak to vůbec v takovém prostředí zvládala.
Byla zdravotní sestra. Chtěla zabezpečit rodinu.
Zpívala. Máma zpívala po celém domě
a taky tancovala.
Odtud má Mary svoje taneční kreace.
Pouštěla The Staple Singers a Gladys Knight nebo Arethu Franklin
a po domě si prozpěvovala Clean Up Woman.
Žena, co uklízí, je žena, která
Dostane všechnu lásku, co my dívky necháváme za sebou...
Když máma zpívala, znělo to stejně. Připadala mi krásná.
Vždycky jsem chtěla být jako ona. Chtěla jsem vypadat stejně.
Chtěla jsem zpívat jako ona.
Stoupla jsem si před zrcadlo s kartáčem, zpívala jsem
a snažila se napodobit všechno, co máma poslouchala.
Ale nevykládala jsem každému, že budu zpěvačka.
Jen jsem zpívala nahlas. Jen jsem zpívala.
Ale neměla jsem velké sny, ani na chvíli jsem si nepomyslela:
„Bude ze mě velká hvězda.“
Naše prostředí nás v tom nepodporovalo.
Bylo jasně dáno, že tohle je všechno.
Byla jsem malá holka, která pozorovala
některé umělce a věci v reklamách
a v televizních pořadech a filmech a přála si něco z toho mít.
Ale v naší čtvrti
člověk jen vyvolal závist nebo vztek, když něco měl.
Když měl dobrou náladu nebo nějaký sen.
Jestli jsem někdy o něčem snila,
úplně to přestalo, zvlášť během dospívání.
Bylo to ještě horší.
Tak jsem řekla: „Nedovolím, aby mě viděli se usmívat.
„Neuvidí mě se usmívat.“ Během dospívání jsem se neusmívala.
Lidi podle mě nechápou, že rodiny ze sociálních bytů
žijí jako ve vězení.
Je to jako vězení uvnitř vězení.
Lidi si tam navzájem ubližují.
Lidi tam prostě trpí.
A k nám ženám byli muži hrozní.
Slyšela jsem, jak ženy mlátí.
Moje matka k nim patřila. Pamatuji si její bolest.
Cítila jsem její bolest, bolest své sousedky.
Cítila jsem bolest všech lidí ve čtvrti.
A cítila jsem vlastní bolest.
Neprosila jsem se o to tu být Neprosila jsem se o zlé zacházení
Neprosila jsem se o zneužívání Neprosila jsem se o zamykání
Neprosila jsem o nelásku
Tati, tati, tati, proč?
Proč jsi nás opustil?
Vyrůstat v takovém prostředí znamenalo,
že se vám jako malé holce může stát cokoli.
Tak se chytáte čehokoli, co otupí váš smutek,
depresi, nenávist,
obrovský pocit nenávisti vůči sobě.
Tak začnete užívat drogy, chytnete se všeho, co vám udělá dobře.
Tak jsme to dělaly. Pily jsme, chodily jsme na molo.
Moje kámošky Mushy a Pidgey chodily na molo
a tam jsme tlumily bolest pitím.
Ani nechápu, proč jsme tam žily.
Jak jsme se tam dostaly? Neměly jsme tam být.
Moje máma neměla tak trpět. Neměla zůstat sama.
Nezasloužila si žít v takovém prostředí
a zažívat takové peklo.
Zpívání pro mě byl únik.
Díky němu jsem zapomínala, že tak trpíme.
Zapomínala jsem, čím si procházím.
Už jako holka jsem trpěla nejistotou.
Byla jsem pořád smutná, ale díky zpívání jsem se cítila svobodná.
To bylo moje a já se toho držela.
Musela jsem tě, lásko, vidět
Tak rychle jsem nikdy neběžela
Vběhla jsem do kostela
A tys tam čekal, úplně sám
Otočil ses na mě a slyšel, jak volám
Blahopřeji
Nikdy se nebála zpívat.
Vzpomínám, že zpívala venku... Nikdy se nestyděla.
Vždy pro mě budeš ten pravý
Občas měli v obchoďáku takové malé studio.
Mohli jste si tam nahrát kazetu.
Bylo to malé studio, ale v obchoďáku.
Za malý poplatek jste si mohli nahrát kazetu.
Tak tam šla. Můj bratranec šel s ní.
Zpívala jsem Caught Up in the Rapture.
Přinesla jsem tu nahrávku domů.
Poslechli jsme si ji. Říkali jsme: „To zní dobře.“
Otčím si to poslechl
a řekl: „Dám to svému kámošovi.
„Dělá do šoubyznysu, je to zpěvák.“
Byl to Jeff Redd.
Když jsem v té době uslyšel demoverzi...
JEFF REDD BÝVALÝ ZPĚVÁK UPTOWN RECORDS
...cítil jsem z ní bolest celé generace.
To byl její případ, protože se psal rok 1989.
Bylo to v závěru kokainové éry.
Spousta děcek, která tehdy dospívala, se vychovávala sama.
Když Mary otevřela pusu a zazpívala, promlouvala k celé generaci
dětí a dospívajících, kteří z té éry vzešli.
Měli sekci mladých talentů.
Uháněl mě celý den, klepal mi na dveře.
Povídám: „Co je tak důležitého, Curte?“ A on na to: „Poslechni si tohle.“
ANDRE HARRELL ZAKLADATEL UPTOWN RECORDS
Pustil mi Mary J. Blige, která nazpívala píseň od Anity Baker.
Ptám se: „Kdo je to?“
„Je jí 19 let.“
„Kde žije?“ „V Yonkers.“
Tak povídám: „Přijdu zítra.“
Pamatuju si ten den, jako by to bylo včera.
Byl dole a myslím, že měl černé BMW.
V té době jsem jezdil čtyřdveřovým BMW 750
a zajel jsem k sociálním bytům.
Měl jsem světle modré kalhoty, bílé mokasíny od Gucciho,
černobílou hedvábnou košili s gepardím vzorem a velké brýle.
Měl bílou košili s černými puntíky
a já se o něj bála, protože to byl velký boháč
ve čtvrti, která byla dost hrozná.
Říkám mu: „Pojď dál, Andre.“ Jen jsem na něj mávla přes ulici.
Nastoupili jsme do výtahu, přijeli nahoru a...
Povídá: „Zpívej.“
Od chvíle, co tě znám, věděla jsem
Že všechno ti dám...
Myslím, že tam stála máma a všude kolem byli lidi,
ale pamatuju si jen jeho a co jsem měla dělat,
protože když zpívám, všechno ostatní odbourám.
Tak jsem zazpívala celé album Rapture od Anity Baker.
Jen na mě zíral a řekl: „Panebože!“
Vzpomínám, že jsem řekl Mary, její matce a sestře:
„Vaše dcera, Mary, bude zpívat s králi.
„Bude zpívat spolu s králi a královnami rokenrolu.“
Já na to: „Jo, jasně.“
V kterémkoli okamžiku vám totiž může někdo podrazit nohy.
V takovém prostředí jsme žili.
Ať už věřila, že se to všechno může stát, nebo ne,
podle mě ve svém srdci, s talentem, který měla, věděla,
že je předurčena k něčemu většímu než být žena v domácnosti.
Já tě miluju, lásko
S tebou je moje láska volná jako pták, Anito...
Řekl jsem jí, že podepíšeme smlouvu. Vítej v Uptown Records.
Napořád
Jsem u vytržení z...
Zpívej, holka.
No tak, rozjeď to. Pořádně to rozjeď.
Neplakej, neplakej kvůli mně
Slibuju, že plakat nebudu Já tě miluju
Děkuji.
-Anita Baker je můj anděl. -Otevřete srdce. Děkuji.
ŽIVOT MŮŽE BÝT JEN TAKOVÝ, JAKÝ SI HO UDĚLÁŠ
CELLAIRIS AMFITEÁTR V LAKEWOODU
Tyhle budou pro mě jako první. Tyhle druhé, když to klapne.
Tolik lidí kolem mě vědělo, co přijde.
Věděli, co mám v sobě.
SETKÁNÍ S FANOUŠKY V ATLANTĚ AMFITEÁTR V LAKEWOODU
Jak je? Zdravím, dámy.
Bylo mi 14.
Slyšela jsem You Remind Me, první video, kde měla broskvový korzet.
Byla to bomba.
Vidět ženu z podobného prostředí jako já,
která se prosadila.
Dalo mi to velkou naději.
Už od malička jste pro mě inspirací.
-Vím, že vám to říká každý. -Děkuji.
Tak jo, podívejte se sem.
-Skvělé! Krása! -Moc vám děkuji.
Mysleli si, že mám víc talentu, než jsem sama věřila.
Zdravím. Jak je?
-Znali mě dřív, než jsem se znala sama. -Jste skvělá. Mám vás ráda.
-Jsme vaše největší fanynky. -Děkuji.
Poprvé jsem Mary potkal, když jsem pracoval v Uptownu.
Přišla do mé kanceláře a zazpívala mi bez doprovodu.
Zpívala chraplavým hlasem,
z něhož čišelo ghetto, bolest,
všechno, co se tam děje,
protože na ulici je spousta bolesti.
Byla spousta mladých černošek,
kterým bylo blízké prostředí, z něhož vzešla.
Jejich hlas v něm nebyl slyšet.
Vést holku ze sociálních bytů v Schlobohmu, která má vlastní názor,
která s vámi bojuje, která má na tváři jizvu,
kterou pořezali.
A já říkám: „Bude slavná,
„protože nikdo nezní jako ona.“
Věřil ve mě víc, než jsem si věřila sama.
Nevěděla jsem, co mám, kdo jsem, ale on to věděl
a pomohl mi uvěřit, že jsem skutečná umělkyně.
A to jsem potřebovala. Potřebovala jsem postrčit a podpořit.
Potřebovala jsem slyšet: „Ty na to máš. Jsem na tebe hrdý.“
Potřebovala jsem všechno, co mi dal, protože jsem si nevěřila.
Protože Mary pochází ze sociálních bytů v Schlobohmu,
je jednou nohou tam a snaží se odtud dostat...
...a druhou nohou je v nahrávacím studiu
s příležitostí dát svůj hlas světu.
Bylo to v začátcích Puffovy kariéry,
kdy se snažil prosadit a udělat si v Uptown Records jméno.
Hodně jsme ho podporovali... „Běž do toho, udělej to.
„Poskytneme ti zdroje, abys to mohl rozjet.“
Než jsi tam šla, říkal jsem ti,
ať mluvíš za sebe, ať si věříš.
A tys tak zpívala.
-To na tom bylo dobré. -Dobře.
Nevěděla jsem, co dělám, jen jsem se snažila přežít.
Chtěla jsem zachránit svou rodinu.
Chtěla jsem všechny dostat ze sociálních bytů a aby byli v pohodě.
Zpívala jsem doslova o život.
Na konci refrénu
se musíš trochu srovnat.
Dobře.
Potkala jsem Mary ve studiu s Puffem.
Trávily jsme spolu spoustu času, staly se z nás skoro sestry.
MISA HYLTON KREATIVNÍ PARTNERKA V MCM GLOBAL
Misa byla moje holka, matka mého prvního syna Justina.
Byla naprosto úžasná.
Měla parádní sestřih, jak si česala vlasy
do drdolu, jaký měla styl.
Řekl jsem: „Měla bys dělat Mary stylistku.“
V začátku naší kariéry bylo těžké
dostat se do návrhářských domů.
Předně jsme byly mladé.
Za druhé jsme byly ženy
a navíc barevné. Mladé nebělošky.
Tak jsem musela Mary navrhovat a vytvářet styl.
Vím taky, že jsem v ní viděla věci, o kterých sama nevěděla,
které v sobě sama neviděla.
Viděli, kdo jsem.
Spolu s Puffym pro mě vymysleli naprosto ikonický vzhled.
Byl to jednoznačně černošský, autentický a oduševnělý styl.
Přišlo nám, že jsme spustili hnutí,
kterému se říkalo parádní ghetto styl.
A Mary J. Blige byla královnou toho hnutí.
Mary byla první, kdo předvedl vlastní styl oblékání v R&B, hip hopu...
DANYEL SMITH BÝVALÁ ŠÉFREDAKTORKA ČASOPISU VIBE
...z prostředí mužského rapu.
Musím mít pravou lásku
Pravou lásku
Hledám pravou lásku
Nebylo moc zpěváků R&B, kteří by zpívali na hiphopové melodie,
takže to samo o sobě bylo...
„Můžeme se do toho položit a zatančit to po svém.“
„Nezní to jako mámina melodie,
„ale zpívá tak, že by se to líbilo i mámě.“
Hledám pravou lásku
Jsem ze stejného prostředí a bylo to...
Kluci měli svoje zastoupení.
Každý měl svůj příběh.
Ale když došlo na ženy, neviděla jsem sebe. Neviděla jsem se.
V té době bylo pro ženy černé pleti pravidlem
zpívat nahlas sametovým hlasem.
Všichni víte, co je další nahrávka. Každý ji zná.
Mary říkala: „Já ti nevím.“
Ty...
Připomínáš mi
Přidejte se.
Připomínáš mi
Sladké vzpomínky
RALPH MCDANIELS TVŮRCE VIDEO MUSIC BOXU
Neděle. Žádná ostraha. Jsou tam davy lidí.
Všichni jsme si říkali...
Bude to skvělé.
Protože deska je venku, hraje se.
Jestli posloucháte hip hop, znáte ji.
Zatím není hvězda, ale má k tomu našlápnuto.
Šli jsme směrem, kterým nikdo nešel,
a typická fanouškovská hysterie a její schopnost navázat kontakt
se ženami byla neuvěřitelná.
Připomínáš mi lásku Kterou jsem měla
Říkaly jsme: „Tu holku a její hlas zbožňujeme.“
MICHELLE LISATH MARYINA PŘÍTELKYNĚ
„Kdo je to?“ Pak jsme viděly video.
Říkaly jsme si: „Panebože.
„Kšilt dozadu, martensky a minisukně.“
Stal se z ní náš vzor městské holky z naší čtvrti.
Chtěly jsme být jako ona.
Nic takového jsem předtím neviděla,
ale věděly jsme, že to existuje.
Věděla jsem, že to je. Byla jsem jako ona.
Dala nám tvář. Dala nám jméno.
Dala nám příběh. Udělala z nás lidi.
Říkala tím: „Jsem tady a jsem krásná.
„Jsem hip hop, ale jsem Mary.
„Je tu se mnou celý Yonkers.
„V dobrém i zlém. Jsem Mary a tohle dělám.“
Bylo pro nás úžasné vidět tuhle autentickou černošku.
Začala jsem být hrdá na to, kdo jsem,
že jsem trochu drsnější,
že mám jasný postoj.
Měla jsem pocit, že můžu být, kým skutečně jsem, a že je to super.
To bylo skvělé. Nechtěla jsem být ničím jiným.
Můžete být jen další holka, co má svůj sen,
a můžete být výjimečná.
Neviděli jsme...
Pořád nám to úplně nedochází. Chápete?
Co se mě týče, v mých 13 letech
jsem díky tomu získala svolení, které jsem potřebovala.
POSLECHOVÁ PÁRTY ALBA MY LIFE BROOKLYN, NEW YORK
-Zdravím všechny. -Ahoj.
Víš dobře, že nám bylo fajn
-Tobě a mně -Na naši lásku vzpomínej
Tehdy lidi dávali do oken repráky.
Jo.
Bylo to slyšet přes celý blok domů.
Slyšel jsem Reminisce a zarazil se.
Říkám: „Kdo je to?“ Ptal jsem se kluků.
„Kdo je to?“ „Nová zpěvačka, Mary J. Blige.“
Věděl jsem, že musím do Wiz.
-Pamatujete na obchod Wiz? -Ano.
Vybral jsem si tu kazetu. Vyskočila na mě. Pouštěl jsem si ji pořád.
Poslouchala jsem What's the 411?
a v 15 měsících jsem jí nasadila sluchátka.
Bylo to špatně, když...
Myslela si, že Mary patří do rodiny...
Když byla starší, ptala se: „Kde je Mary?“
Mary!
Ahoj, Mary!
Mám pocit, že ji znám osobně.
Znám ji prostřednictvím její hudby. Nejradši bych ji objala.
Je úplně jinde, než byla v 19 letech.
Jezdí po Manhattanu
se všemi hvězdami a sama je hvězda.
Ve stejné době navázala vztah s K-Ciem z Jodeci,
začali spolu chodit.
K-Ci byl typický zpěvák slaďáků.
Od osmi nebo devíti let to byl Little Cedric
a pak se z něj stal K-Ci z Jodeci.
Vím, že pro ni jako zpěvačku
to byla umělecky i hlasově výzva, kterou potřebovala.
Protože jako dítě vyrůstala v domě, kde se zpívalo,
a teď chodí s klukem, s kterým si doma zpívají.
Slyší, jak silný má sama hlas.
Měla jsem ho opravdu ráda.
A když mám někoho ráda, nic nehraju. Zamilovala jsem se do něj.
-Budu tě milovat -Budeš mě milovat, lásko?
-Potěším tě -Opustíš mě?
-Neopustím tě -Dejme si pohov
Děkuji!
Jestli jí Puff dal nadšení,
K-Ci a zkušenost s Jodeci jí dala
sebedůvěru, vědomí, že je stejně dobrá.
„Ale tihle kluci jsou úžasní.“
To všechno probíhalo ve stejnou dobu
a nejspíš jí to dodalo jednak sebedůvěru
a na druhé straně ji to mátlo.
Seběhlo se to tak rychle, že o tom ani nevím.
Najednou jsme měli turné.
Prodala jsem všechny ty desky a pořádala platinové párty.
Byla jsem pořád v pohybu a nevěděla, co se děje.
Byla jsem tam. Moje tělo tam bylo.
MIAMI BEACH POUZE VÝJEZD
Vezmete mladého člověka
ze sociálních bytů a prodáte dva miliony alb.
JAMARKO MILLER MARYIN BRATRANEC
Chodíte sem a tam a říkáte si: „Cože?“
Všechno šlo tak rychle
až do bodu, kdy bylo jasné, že ji to baví,
ale taky jsem viděla, že ji to trochu děsí.
Jako bych si říkala: „Co to má znamenat?
„Co to je? Mám z toho strach.
„Ať je to cokoli, děsí mě to k smrti.“
Sama sebe se k smrti bojím.
Ať už potřebuju cokoli, abych byla v pohodě,
ať už je to víc alkoholu nebo kokainu,
udělám cokoli, abych se uvolnila a pokusila se to zvládnout.
NIKDY NEPŘEDSTÍREJ
Připomíná to Schlobohm.
Vypadá to jako Schlobohm.
Ty sociální byty, ne? Tak vypadají všechny.
Schlobohm je asi horší.
Vzpomínám, jak jsem se poprvé slyšela v rádiu.
Myslím, že jsem si řekla: „Děkuji, Kriste.“
Věděla jsem, že budu schopna dostat svou mámu a sestru,
svou rodinu z těch sociálních bytů.
Ale nevzpomínám si, že bych byla šťastná.
Rozhodně to byla pro celou naši rodinu změna.
BRUCE MILLER MARYIN BRATR
Od zvládání
běžného života v sociálních bytech
až do dne, kdy jsem slyšel
v rádiu Maryiny písničky,
ale pořád jsme žili v sociálním bytě.
A pak najednou slyšíte: „Stěhujeme se na předměstí.“
Byla to pecka. Neskutečná změna.
-Dobrý den. -Dobrý den. Těší mě, madam.
-Jmenuji se Frank Higgins. -Mary.
Úspěch si představuju tak, že budu schopná
být vnitřně
dost šťastná na to, abych věděla, že jsem úspěšná,
že jsem udělala něco skvělého,
až si budu věřit dost na to, abych věděla, že jsem skvělá,
nebo že jsem něco skvělého udělala, a proto to už teď chápu.
Tehdy jsem to nechápala,
protože jsem si sama skvělá nepřipadala.
Jde o to, že mě vidíte zvenčí.
Můj život vypadá zábavně.
Ale víte co? Můj život taky stojí za prd.
Dělám všechno pro to, abych to zvládl,
překonal to a aby mi bylo líp.
Že mám peníze? To je hovadina.
Znám víc lidí, co měli peníze a přišli o ně.
Nijak to nezmění, jak se cítí uvnitř.
Ani jsem si nedokázala užít to,
co se dělo. Neuměla jsem si užít svůj úspěch.
A byla jsem ve vztahu, ve kterém jsme byli oba mladí
a oba ohromně úspěšní.
Milovala jsem ho, ale ani jeden z nás
nebyl schopen ten úspěch ustát.
Takže to začalo být celé hodně temné
a plné násilí.
Byla tam spousta manipulace.
Říkala jsem si, že to tak nechci.
„Úplně se z toho složím.
„Úplně popřu sebe samu,
„abych si nepřipadala výjimečná a mohla být s tebou.“
Když jsem potkal Mary poprvé, měla na sobě, přísahám...
WINDMARK STUDIOS SANTA MONICA, KALIFORNIE
Měla jsi teplákovku a semišovej klobouk.
A taky timberlandy...
Seděl jsem takhle v rohu.
CHUCKY THOMPSON PRODUCENT ALBA MY LIFE
Říkám si: „Nic jí nepovím.“
„Chceš tu všechny ohromit.“
V produkování jsem byl nováček.
Do té doby jsem vydal pár desek
a pak za mnou přijde Puff a říká:
„Musím nahrát desku s Mary. Jestli chceš, můžeme jít do toho.“
Chodila za mnou spousta lidí se slovy:
„Nevadí ti dělat s někým, kdo zazáří jen jednou?“
Kdo zazáří jen jednou
a žádné jeho další album už nebude tak dobré jako to první.
Tehdy jsem se dal dohromady s Chuckym a Bubem.
Buba nikdo nezastaví.
Bylo mi 23 let, psal jsem pro různé umělce
a přijde Puff s tím, že potřebuje nahrát desku s Mary.
Říkám: „Jasně, v pohodě.“
Při prvním setkání byla super.
Otevřely se dveře výtahu, ani s sebou neměla ochranku,
a já tam přišel se svým...
„Bude to nezapomenutelný,“ povídám. „S touhle hudbou uděláme díru do světa.“
Ona na to: „Vážně? No, uvidíme.“
Povídám: „V pohodě, sleduj.
„Sleduj, Mary, jak obrátíš svět hudby vzhůru nohama.“
A víme, jak to dopadlo.
Vždycky jsem chtěla mít věci pod kontrolou,
protože moc lidem nevěřím, takže nemám ráda, když je tam moc lidí,
pokud je neznám.
Byli jsme si opravdu hodně blízcí.
Jak se máš?
Ani jsem Mary nevnímal jako velkou hvězdu.
Bral jsem ji jako vzdálenou příbuznou
a chtěl jsem se ujistit, že má ten královský,
ale přitom zemitý přístup k písničkám, které jsme...
Které jsem jí dodával.
Konkrétně v té době, tedy počátkem devadesátek,
byla spousta tehdejší hudby
odrazem 20 let staré hudby, tedy ze sedmdesátek,
která se objevila ve spoustě filmů z černošského prostředí
a měla energii pouliční hudby a života na ulici...
...a my toho byli ztělesněním.
Oba jsme ze stejné čtvrti, nebo jak to chcete nazvat,
kde to lidi nemají vždycky lehké.
Takže když se objeví někdo dobrý,
říkáte si: „Kámo.“ Víte, jak to myslím?
„Svět není tak zlej.“
Takže budu upřímný.
Když vyšlo album 411,
a vím, že Puff dost prosazoval tu módní stránku,
byl to trochu hardcore.
Řekl jsem: „Počkej, Joe, ona má na víc.“
Takže ty písničky a co jsem s tou hudbou dělal...
Takhle jsem tenkrát přemýšlel.
Trefil jsi to dokonale, i s tím temným laděním.
Trefil jsi to s tou pouliční atmosférou, ze které jsem vzešla.
Dokonale jsi trefil moji podstatu.
What's the 411? byla pecka. Bylo to skvělé album.
Ale než jsem došla do životní fáze spojené s My Life,
byla jsem úplně v háji
a potřebovala jsem, aby mi někdo porozuměl přes hudbu.
A tys mi rozuměl.
My Life je pravdivější než What's the 411?
What's the 411? byla vážně pecka,
ale když jsme se dopracovali na tuhle novou úroveň pravdivosti,
šlo v My Life o něco úplně jiného.
Píseň Be With You celé to ladění nastartovala.
Když jsem si ji poslechla, přijel Puff ke mně do Jersey
a říká: „Musíš si něco poslechnout.“
Čišela z něj netrpělivost a nadšení.
Tak jsem nastoupila s Puffem do auta a začínalo to...
Přesně to vystihovalo moje pocity.
Tak jsem... Možná jsem to začala okamžitě psát.
ŘEKNI, NA CO MYSLÍŠ
Ta píseň to všechno spustila.
S ní se spustily emoce, které jsem do toho alba vložila.
Šili jsme do toho od rána do večera.
Byla to její první věc, první písnička.
Hráli jsme celý den. Byli jsme doma.
Nic jiného jsme nehráli,
ona jen psala, mačkala papíry a psala dál.
Když jsme to nahrávali,
prožívali jsme dost nejisté období.
Já jsem se rozcházel s Misou.
Mary řešila hodně věcí s K-Ciem.
A byli jsme v jednom newyorském studiu,
ze kterého je vidět ven. Zrovna pršelo...
Byl to takový ten den,
který celý probrečíte,
byli jsme jako mlaďoši se zlomeným srdcem.
Misa pro mě byla vším.
K-Ci byl vším pro ni.
Seděli jsme ve studiu, dívali se na sebe a brečeli.
Dokonce jsme se díky té bolesti sblížili.
Od té doby jsme si říkali:
„Kašleme na to, tu bolest překonáme.“
Nesnesu pomyšlení
Že se mnou nechceš být
Proč mě chceš vidět na dně?
Celé album My Life říká: „Prosím, miluj mě.
„Neodcházej. Potřebuju tě.“ Bylo to volání o pomoc.
Trávím celé dny
A celé noci jen s tebou
Řekni mi Co si počít mám
Bez tebe...
„Musíš věřit, že ti neublížím.
„Nechci bez tebe žít. Nechoď pryč.“
Tohle všechno tehdy prožívala.
Tak jsme o tom chtěli napsat. A dostat to ze sebe ven.
Bube!
Ahoj, lásko. Mám tě rád.
Jak se máš?
-Ráda tě vidím, kámo. -Rád tě vidím, lásko.
To, že jsem byla s tebou a psala tyhle písně,
bylo léčivé, potřebovala jsem to a Never Wanna Live je...
Chce se mi z toho brečet. Don't Go mě rozpláče.
Nezačínej s tím.
-Nezačínám. -Nezačínej.
-Zkusím nebrečet. -Říkám ti, že moje slzy,
zadržuju pláč, protože jsme brečeli v kabince.
Já vím, pamatuju si to.
Na to nikdy nezapomenu. Podívej.
-To si pamatuju. -Takhle jsme tam seděli.
Já říkal: „To je v pohodě, Mary.“ Říkal jsem: „Jsme v pohodě.“
-Ale ta písnička měla takovou sílu. -Jo.
Po tvářích se nám kutálely slzy a já viděl, jen jak přikyvuješ.
Pamatuju si ten stažený žaludek.
Byla to bolest i radost současně.
Ani to neumím popsat. Vím, že to zní šíleně.
-Nezní. -Tohle všechno jsem prožívala.
Od samého začátku.
Bez tebe nemůžu...
Bylo to jako...
Bez tebe nemůžu žít, lásko
Šla až na dřeň. Nalila do toho všechno.
Nebyla tam žádná omáčka. Bylo tam všechno.
Cokoli cítila, dala to do toho.
Láska je úžasná
Mám muže, kterého chci
Modlila jsem se za tebe tolik nocí
A moje modlitby byly vyslyšeny
Teď, když odpověď mám
Vyslovím přání, jak hvězda padá
Kam půjdeš, půjdu já
Nechci sama být
-Tak zůstaň, lásko, se mnou -Zůstaň se mnou
V každém počasí
Zatraceně!
Šťastný bude domov náš...
-Doslova jsem škemrala. -Bylas k němu upřímná.
Moc pro mě, lásko, znamenáš
Proto chci být jen tvá...
Řekl jsem...
Tahle písnička, kámo.
Úplně mě to dostalo. A pak přišlo Don't Go.
Nevěděla jsem, jestli to bude za něco stát.
Napadlo mě, že nejspíš umřu.
Sám jsem byl úplně na dně.
Pil jsem víc než kdy dřív, říkal si: „Mám peníze.
„Jsem mladej a mám peníze, cestuju si po světě.“
A přitom jsem byl nešťastný.
Takže dávalo smysl říct si:
„Do toho, pustíme to ven.“ Víte, co tím myslím?
„Taky jsem rozebranej.“
Nad vodou nás držela jenom hudba.
-Ta jediná nám dělala dobře... -To je pravda.
...ať už jsi úplně nahoře nebo úplně dole.
Zachránila tě, protože všechno bylo smutné.
-Všechno bylo smutné. -Bylo to temný.
Bylo to hodně temný.
Když jsem poprvé potkala Mary, prožívaly jsme totéž,
ve stejnou dobu, s chlapama.
Slíbili nám věčnou lásku a štěstí,
že se odstěhujeme, budeme mít děti, rodinu a bude to dokonalý.
A ono to dokonalý nebylo.
O čem se mluví
Musím se vás zeptat.
Nedávno jsme tu měli Jodeci
a Terry položil K-Ciovi tuto otázku. Podívejte se na to.
Zlomíš pár srdcí,
protože jsem slyšel, že si bereš Mary J. Blige.
-Ne, kámo. No tak. -Ne!
To jsou klepy. Víš, co chci říct?
To jsou klepy, aby ve Státech...
K-Ci se nežení, jen tak pro informaci.
Takže žádný obří zásnubní prsten?
No jo. Jasně. Mluvme o něčem jiném, prosím.
-Dobře. Ale... -Je mi z toho nanic.
Když se to stalo, říkala jsem jí: „Pusť ho k vodě,
„najdi si někoho jinýho.“
Byla jsem jako ségra drsná, říkala jsem všechno možný.
Říkala jsem jí: „Máš mnohem na víc,
„tohle je pod tvou úroveň.“ Pardon, nejsem milá.
Nechtěla jsem...
Nejsem vůbec milá holka.
Říkala jsem věci jako: „Víš ty co?
„Nepotřebuješ, aby s tebou takhle někdo zacházel.
„Máš na víc.“ Ale když jste zamilovaní, nechcete to slyšet.
Nic z toho nechcete slyšet.
Chtěla jen, aby ji měl někdo rád.
Bylo to dost smutné období
a pořád se to opakovalo. Prostě...
V jednu chvíli přišel a byl vzteky bez sebe.
Byl rozčilený. Nevěděli jsme, co ho tak naštvalo.
Začal ji fyzicky napadat.
Musela jsem doslova bojovat o život,
protože jsem bojovnice jako moje máma.
Moje máma si taky prožila spoustu fyzického násilí
takže jsem jako holka viděla, jak ta drobná ženská bojuje.
Když se to začalo dít mně, myslela jsem jen na svoji mámu.
Spoustu času mám Co jsi pryč, někde sám
Nemám žádný...
Není to snadné ani černobílé,
jednoduše odkráčet, když se utápíte v nejistotě,
protože vás napadá, že tohle je to nejlepší, co můžete mít,
a to, co považujete za lásku, je jen hloupé poblouznění,
kterého se držíte zuby nehty.
Ať se stane cokoli hrozného,
nechcete ho nechat odejít kvůli pocitu, že jen díky němu za něco stojíte
nebo že vám dává prožít...
Možná vás miluje, ale to je na tom to nejšílenější.
Nikdy nepochopím, proč jsme spolu byli tak dlouho.
Asi je to tou nejistotou, kdy si myslíte, že to je konec.
Na dno padám
Co tu nejsi, lásko má
Celý můj svět je naruby
Nevím, co si počít mám
Moc času teď mám Moc volného času mám
Nevím, co bych si počala
Kdybych tě ztratila
Padla bych na dno
Jo, padala bych na dno dolů Dolů, dolů
To ne
Odpusť mi, prosím, lásko má
Já se ti neomlouvám
Neomlouvám se ti Já ne
Neomlouvám se ti
Srovnáte se jen díky tomu, že se naučíte mít se rád.
A tahle láska chyběla. Neměla jsem se vůbec ráda.
Byla ve mně jen obrovská temná jáma.
A ta deprese ze vztahu jen vrátila čas zpátky
a s tím i spoustu věcí, se kterými jsem se nevypořádala,
z věcí, které se mi staly v dětství jako malé holce.
Nabalovalo se to jako sněhová koule,
jako lavina, jako sněhová koule, která se dál nabaluje
a valí se rovnou na mě.
Přistála jsem v hodně temných končinách.
Snažila jsem se upít k smrti,
ufetovat se k smrti, to bylo jedno.
Většinu času jsem byla v depresi a nechtěla jsem žít.
Držela jsem se od mámy,
protože jsem nechtěla, aby mě tak viděla.
Nechtěla jsem, aby mě tak viděla sestra ani kdokoli jiný,
protože jsem byla totálně mimo.
Ten pocit, jako když křičíte,
ale všichni okolo říkají:
„To je v pohodě.“ Protože nemůžete všem říct, co se děje.
A tak křičíte, a nevychází z vás ani hláska.
To všechno vycházelo z ní,
když vzala do ruky papír a tužku
a začala psát, co má na srdci.
Bojovala o svoje srdce.
Vytvořila to album, když bojovala o své srdce.
Nežiju ve slunci. Můj život je peklo.
Můj život je plný věcí, které nedokážu dostat z hlavy...
Všechno, co se mi stalo.
Nemůžu dostat z hlavy, že jsem byla zneužívaná.
Od dětství, od svých pěti let,
a další věci, o kterých nechci mluvit.
Malé holce se děje tolik věcí.
Ale proto jsem si vzala tu tužku.
A proto jsem to všechno měla v sobě
a podařilo se mi to dostat, víte...
Podařilo se mi to vyzpívat a vypsat se z toho.
Byl to jediný způsob, jak přežít.
Byl to jediný způsob, jak zvládnout to, co jsem prožívala.
Když se na můj život podíváš
A uvidíš, to co já
Musíš si jen dopřát
Když se na můj život podíváš
-A uvidíš, to co já -Dopřej si trochu času, den za dnem žij
Je to na tobě, co s tím uděláš?
Stop!
Tyhle věci mě pořád děsí.
Tohle všechno
-mě děsí k smrti. -Ne, kámo.
„Dopřej si čas, den za dnem.
„Je to na tobě. Co s tím uděláš?“
Milé dámy, poslouchejte
Něco vám všem chci teď říct
Občas se člověk cítí tak sám
Ale tak to mám
Radši budu sama
Než dál v pekle žít
Radši projdu ohněm
Než si něco namlouvat
Tenhle text mě napadl, než jsem to mohla zabalit.
V té době jsem se takhle cítila.
Dej se do kupy, o tom mluvím
Psala jsem, abych se osvobodila,
abych mohla něco dělat a nebyla tak svázaná
a zaseknutá.
Doslova jsem psala, abych si zachránila život.
Ať to shoří, shoří Ať to shoří, shoří
Ať to shoří, shoří, shoří
Ať už pravda bolí jakkoli,
ať je jakákoli, takhle se jí dostanete na dřeň.
Musíte ji prožít, abyste se uzdravili.
Když se na můj život podíváš A uvidíš, to co já
Shořet, shořet...
Když se na můj život podíváš A uvidíš, to co já
Můj život je jako ten tvůj
Když se na můj život podíváš
-A uvidíš, to co já -Musím to nechat shořet
Musím to nechat shořet
Někdy to musíš nechat shořet Nechat to být
Musela jsem to nechat shořet Až na popel
A začít od začátku
NAJDEŠ V DUŠI KLID
Jen chci, abyste věděla,
že jestli vás napadlo, že to, co děláte, nikoho nezachrání,
tak musíte vědět, že jste mi zachránila život.
Snažila jsem se skočit, ale nešlo to, když jsem slyšela váš hlas,
že „dobrou ženskou nemůžete zlomit“. Děkuju vám. Mám vás ráda.
Pojď sem.
-Moc vám děkuju. -Drž se.
-Snažím se. -Jsi krásná.
-Moc vám děkuju. -Nemáš zač.
Mary se vydala do těch temných míst, která známe...
Většinu času si nechceme přiznat, že se tak cítíme,
a ani tam nechceme jít.
Je děsivé se takhle obnažit a odhalit se světu.
„Trápím se. Jsem zmatená.
„Nevím, co dělat. Jsem smutná a osamělá.“
Dospívání obecně je těžké.
Je to vážně drsné. A snažit se zjistit, kdo jste,
když vám současně ostatní říkají, kdo jste,
je strašná frustrace. Takže...
Album My Life říkalo: „Hej, je tu někdo...
„Je tu někdo, kdo to cítí naprosto stejně.“
Protože když něco prožíváte,
cítíte se osamělí, máte pocit, že to nikdo nechápe,
nikdo na světě nemůže prožívat totéž.
A pak se objeví Mary.
Říká mi: „Nejsi v tom sama.
-„Ty to zvládneš.“ -Nejsi v tom sama.
Pro mě byl My Life jako hymna, abych byla silná
a snažila se zvládnout,
cokoli se právě děje.
Vždycky jsem patřila k lidem,
kteří nedokážou říct pravdu.
Zvlášť když je bolestná
nebo když musím nasadit masku a dělat, že jsem silná.
A uvnitř se hroutím.
Uvnitř cítím obrovskou jámu
a říkám si: „Sakra, kdy se tohle změní?“
A když řekla: „Nemusíš to snášet,“
napadlo mě: „Vážně nemusím?“
Jako že můžu být sama sebou?
-Mám ji moc rád. -Já taky.
Když mi bylo tak 13 nebo 14,
písničky jako My Life mě držely pohromadě.
Ano.
Prožíval jsem toho spoustu.
Proč toho musí děcko prožívat tolik?
Zažil jsem v dospívání dost traumatických věcí a zneužívání.
Takže to...
Zvlášť píseň My Life
mi poprvé v životě
dala pocit, že si můžu s někým rozumět.
Taky chci říct, že v jednom okamžiku,
bylo mi asi 16, jsem chtěl spáchat sebevraždu.
Bylo to...
Šikanovali mě za to, že jsem velkej, že jsem sám sebou.
A že jsem gay.
Bylo toho na mě moc.
A píseň My Life
mi pomohla to neudělat.
-To je úžasný. -Jo.
-To je krása. -Jo.
Chci, aby fanoušci pochopili, jak jsou pro mě důležití,
protože bych se asi dneška nedožila, jak to tehdy bylo těžké.
Myslela jsem si, že to nepřežiju.
Ale jednoho dne se něco stalo a pohár přetekl.
Seděla jsem v obýváku po probdělé noci.
Vypadalo to, jako by se otevřelo okno a mraky se nahrnuly dovnitř.
Byla jsem úplně mimo.
Srdce mi začalo bušit.
Byla neděle ráno.
V neděli ráno mám vždycky divný pocit.
Mám pocit, že mě Bůh vidí, že opravdu vidí, co dělám.
A řekla jsem si: „Tohle nechci, musím s tím přestat.“
Rozhodujete se mezi životem a smrtí a já si vybrala život.
A nerozhodla jsem se tak tolik kvůli sobě jako kvůli svým fanouškům.
Koupili si to album, poslechli si mě.
Řekli: „Já taky, Mary.“
A tak se zrodil tento vztah.
Asi jsem to potřebovala.
Potřebovala jsem, aby mě někdo chápal.
Protože mi přišlo, že to tak nikdy nebylo.
Pomohli mi vydržet a chtít dál žít
a na mé cestě přežít.
Povedlo se nám něco skvělého a opravdu silného tím,
že jsme se vzájemně inspirovali,
abychom se chtěli dožít dalšího dne.
Chci, aby lidi věděli, že nejsou...
Když si myslíte, že jste sami, nikdy sami nejste.
Jsme vojáci ve válce. Každý z nás.
Máte práci a bojujete a jsme v tom všichni spolu.
Pojďte, všichni.
-Už jsem ti řekla -Už jsem ti jednou řekla
Že tě miluju
Že tě potřebuju
Ale řeknu ti to zas
Jsi můj přítel nejbližší
Nikdy tě neopustím
Tak mě pevně drž
Celou noc mě drž
Hlaď mě něžně jen
Kdykoli a kdekoli
Její dar, její zpěv, způsob, jakým zpívá,
odkud ten hlas vychází, se zrodily z traumatu.
-Jé -Zůstaň se mnou
Je to, jako když máte balón,
který naplníte traumatem a bolestí.
Je toho tolik, že to musíte vypustit.
A můžete ho propíchnout a odpálit celý svět.
Což by Mary udělala, kdybyste ji vážně naštvali.
Nechá shořet celý dům i se sebou, aby vás dostala,
když po ní půjdete. A tohle vím.
Ale přijde okamžik, kdy se ten balón naplní
a vy ho pomaličku upouštíte,
abyste všechno nezničili.
Je to skoro prapůvodní síla. Jako by křičela malá holčička.
Ale je to tak krásné, protože je to velmi ozdravné.
Za ruku mě, lásko, vem
Po nikom jiném netoužím
Ale když mě budeš pevně držet
Nemusíš se bát
...vaše emoce.
Kdo je to? Moje holčička. Podívej na mou holčičku.
Panebože.
Je to jen krátká písnička, My Life.
-Podívej se na sebe. -Já vím.
-Podívej na ty tvářičky. -Teď jsem jako kostlivec.
To ne. Jsi moc hezká.
Vypadáš teď takhle s těma očima.
...ale poddej se svým emocím.
Napsala jsem to, když jsem byla v...
Když jsem se přestěhovala do Jersey.
Tehdy jsem začala to druhé album.
A napsala jsem to jen podle pozorování,
i když jsem byla malá,
podle pozorování lidí, párů a tak.
Podívejte, jak se tvářím. Ta novinářka mi asi nesedla.
Nechtěla jsem jí nic říct.
Nechtěla jsem jí vykládat,
čím si procházím, protože jí do toho nic nebylo.
Byla jsem tehdy vážně mrcha.
Když jsem vycítila, že tu něco nehraje,
držela jsem se zpátky.
Nechtěla jsem, aby věděla, z čeho ty věci pramení.
Nic ti do toho sakra není.
-Rozumíte? -Co je to?
-Zažíváte těžké věci? -Možná.
Víte, co říkám? Zažívám všelicos.
To je moje dítě, které chráním.
Ta holka tam
a malá pětiletá Mary, kterou dnes chráním.
-Víte, co říkám? -Ne.
To je jedno, stejně to nechápete.
Zkoumám, co je uvnitř.
Lidi se nikdy nedívají dost hluboko.
Vždycky jsem se držela intuice,
která mě nabádala, ať se stáhnu do obrany.
A přesně to tam dělám.
Nevěděla jsem, kdo jsem.
Sakra, chce se mi z toho brečet.
Nevěděla jsem, kdo jsem, že jsem Mary J. Blige,
která bude mít tolik odvahy, aby to všechno podnikla.
Nevěděla jsem, kdo jsem.
To se asi stává, když vyrostete v prostředí,
které není pro malé holky bezpečné.
-Holky tam nejsou v bezpečí... -Kde používáte svůj instinkt.
Jo.
Proto je pro mě má intuice bohem.
Nevěděla jsem, kdo jsem.
Ale byla jsem sama sebou. Proto jsem to všechno zvládla.
Vždycky jsem byla taková.
Jen jsem to nevěděla.
Jde o to, věci si srovnat
a vědět, že skrz vaši intuici promlouvá Bůh.
Bůh je láska.
Bůh jste vy, když se rozhodujete o tom...
Co chcete dělat, čím chcete být.
Myslím, že i když se bojím, nesmím se zastavit.
Hlavně když pokračuju, a jakmile
překonám hranici strachu, je to pryč. Skončilo to, chápete?
Můžete dělat cokoli.
DNES VEČER OSLAVUJEME... MY LIFE
VÝROČÍ 25 LET MJB
Všechno nejlepší k 25. výročí
alba My Life!
A je to tady.
Ne dnes večer, lásko
Nechci se hádat a prát
Chci jen správně hrát
Máme na čem pracovat
Chci si s tebou blízká být
Chci tě dostat do...
Cokoli bys rád
Jen se uvolni a...
Já ti to dám
Album My Life jsem objevil asi až ve svých 16, 17 letech,
kdy jsem prožíval nejtěžší období života.
Poslouchal jsem text a vstřebal ho. Říkal jsem si: „To napsala moje teta.“
I když jsi to napsala pro davy nebo pro sebe,
při každém poslechu mi přišlo, že je to pro mě.
Ale Little Xe, nepsala jsem to pro davy.
-Potřebovala jsem to napsat. -Jasně.
To celé album je volání o pomoc.
-Tetička potřebovala pomoc. -Jasně.
Takže všechno, co cítíš, jsem opravdu cítila sama.
Skutečně jsem chtěla být šťastná.
Ze všeho nejvíc jsem chtěla být šťastná,
chtěla jsem, aby mě ten chlap miloval.
Nedocházelo mi, že se chci taky mít ráda.
-Jo. -Jasně.
V téhle životní fázi si uvědomuji,
že nemá smysl si tím vším projít a zůstat zahořklá.
Jde o to, vyjít z toho lepší a odpustit.
Rozhodujeme se tady a teď, život bude takový, jaký si ho uděláš.
MŮJ ŽIVOT VE SLUNCI
Na smutku je zvláštní, že když ho překonáte, jste šťastní.
A smutek na tom albu je zvláštní v tom...
že teď působí vítězně.
-Jak se máte? -Těší mě.
Děkuji, že jste si udělala čas. Moc si vás vážím.
Když vám celý svět říká, že nejste k ničemu,
a pak se z toho vyhrabu a dokážu, že za něco stojím,
že můj příběh něco znamená a má vliv na ostatní.
Nechodila jsem na Harvard.
I tak ale můžu vyprávět příběh, který někomu změní život.
Ty na to máš
-Umíš mě potěšit -Ale jo, umíš...
-Umíš mě potěšit -Tolik radosti
Ve světě mém
Buď jen můj
-Buď jen můj -A já budu tvá
Jo.
Nevím, co bych si počala
Bez tebe
Ve svém životě
Jo.
Je to zvláštní. Ten písnička je dost temná
a na albu je dost bolesti. Ale člověku to dává energii.
Je to pozitivní, osvěžující... Znělo to...
Je to pozitivní, ale první verš zní:
„Víš, že když je načase, nechci se hádat a prát.“
Všechny ty hádky a boje.
V All Night Long se zpívá:
„Dnes večer ne, bejby. Nechci se hádat...“ Takže...
V těžkých situacích jsem se snažila být pozitivní. Snažila jsem se
najít si trochu zábavy, jakkoli to šlo.
Jednou z nejoptimističtějších desek je první singl
Be Happy, kde doslova říkáte:
„Tady teď potřebuji být.
„Tohle si nezasloužím, zasloužím si to dostat.“
Jeden z nejsilnějších textů zní:
„Jak můžu někoho milovat, když se nedokážu ráda mít a vědět,
„že je načase.“
Jo.
Tak jsem to cítila.
Tak to pořád... I dnes. Chápete?
Teď jsme tady.
Jde o to, se na cestě životem snažit být každý den šťastný.
O to se můžeme snažit všichni.
Napadá vás spousta věcí a nemáte, jak je dostat ven.
Někteří lidé to řeší zbraněmi.
Jiní to řeší drogami.
Někteří nemají způsob, jak se vyjádřit
a zemřou mladí nebo zemřou předčasně.
Úzkost a všechny ty sračky.
Ale když máte nějaký ventil,
můžete se svobodně vyjádřit
a máte pár lidí kolem sebe, kteří říkají:
„Sakra, mám to úplně stejně.
„Řekni mi o tom ještě něco.“
Jo.
Kdo z vás chce být dnes večer šťastný?
Jestli vážně chcete být šťastní,
chci vás slyšet zpívat na plné pecky,
protože přesně o to se tu snažím.
Jak můžu někoho milovat
Když se nedokážu ráda mít a vědět
Že je načase nechat to být
Zpívejte
-Nechci nic víc -Jé
-Než být šťastná -Ou jé
Láska k sobě znamená ocenit vlastní hlas,
vlastní instinkt.
Přemýšlet o tom, co je dobré pro vás,
a ne o tom, co vám tvrdí ostatní, že je pro vás nejlepší.
Je to prosté, mít se rád.
Nemůžete nikoho milovat, dokud nebudete mít rádi sami sebe.
To je to nejtěžší na světě.
Proč to tak musí být?
Proč musíš pořád pravdu mít?
Pořád jen
Pomoz mi zazpívat...
Mary je na té cestě stále s námi.
Bude tady. A je na této cestě,
aby nám ukázala svůj život.
Nechci nic víc Než šťastná být
My Life bylo skutečné požehnání.
Řekl bych, že nám to album dalo sílu
říkat pravdu, která nám změnila život.
Jste tu dnes večer a jste fandové Mary J. Blige,
měli jste těžkosti, život vás zkoušel
a vy jste obstáli.
A věřte mi, je toho...
Je toho mnohem víc, čím si projdete, a budete se muset snažit.
Ale právě teď chci promluvit ke všem skalním fanouškům,
kteří se mnou byli od roku 1991,
ať už se mi dařilo nebo ne.
Chci promluvit k fanouškům, kteří mě neopustili.
Všechny vás teď potřebuji.
Děkuju vám!
-To myslíte vážně? Mám vás ráda. -Sakra, bejby.
-Bylo to super! -Sakra!
Snažím se!
-Ano! -Jsi to vážně ty?
-Jsem! -Tak jo!
Děkujeme ti, Bože. Požehnaný tvůj obraz.
-Děkuji, Kriste. -Otče, děkuji ti,
že jsi tu teď s námi.
Děkujeme ti za úžasný večer.
Jsme zajedno, zvolejme amen.
Amen!
Každý den se z nás stávají noví lidé a to předává Mary svým fanouškům.
Ano, dnešek byl zlý, ale zítra je nový den
a vy můžete začít znovu.
Ještě mě čeká hodně toho,
co jsem ještě nezažila. Ale já to zvládnu.
I moji fanoušci si zažívají různé věci.
Navzájem se uzdravujeme,
posíláme si energii sem a tam
a vzájemně si pomáháme růst.
Děláme to už spoustu let.
-Ahoj, Mary. -Máme tě rádi!
Mám tě ráda, Mary. Mám tě v srdci i duši od svých šesti let,
co jsem se naučila chodit a mluvit.
Jdeme.
Chtěla jste vždycky být zpěvačkou?
Nebo jste chtěla dělat něco jiného?
Než jste vešla do té kabinky a nahrála tu písničku?
Vždycky jsem věděla, že budu...
Uměla jsem zpívat a chtěla jsem to. Ale ve skutečnosti...
Zpívání nebylo to jediné, na co jsem pomýšlela,
protože jsem nevěřila,
že by se něco takového mohlo podařit zrovna mně.
-Víš, co myslím? Někomu z nás. -Jo.
Máte tedy pocit, že po tolika hodinách práce na tomto albu
máte ze sebe lepší pocit, že jste udělala něco pro...
Pro sebe? Že to vzešlo z vás?
Mám z toho výborný pocit, protože to byla výzva,
udělat něco takového. Nikdy jsem si nevěřila dost na to,
abych řekla: „Líbí se vám to?“
A když jsem si konečně věřit začala,
ukázala jsem to pár lidem a těm se to líbilo a já měla radost.
Tak jsem psala dál a pokračovala.
Docházelo vám to, Andre, když vyrůstala?
Viděl jsem Mary během dospívání...
Když psala písničky, poslouchal jsem je
a měl jsem pocit, že se z ní stává profesionální zpěvačka.
Všechno je to z ní.
Mary J. Blige vychází z vlastních pocitů.
To jí dává sebedůvěru, aby věděla...
Vím, že věří: „Jsem slečna Mary J. Blige.“
A vy jste s tím v pohodě, ne?
Hodně štěstí, zdraví
Hodně štěstí, milá Mary
Hodně štěstí, zdraví
Dva dorty pro královnu.
Pro koho je ten druhý dort?
Pro tebe. Můžeš si vybrat. Zasloužíš si to.
-Vanilkový, nebo čokoládový, bejby? -Bejby si může vybrat.
Znám tě od tvých 18 let, Mary.
Uslyšel jsem tvůj hlas, nahlédl ti do srdce
a viděl, že jsi vážně nadaná, ale že máš své problémy.
Na tobě jako člověku je ale úžasné,
že umíš své problémy vylít na plátno,
vypořádat se s nimi před lidmi a překonat je.
A tím, že je zvládáš, jsi pro nás inspirací.
Takže na tvé zdraví, Mary.
Jsi skutečná královna.
Slyšte!
-Na zdraví. -Moc vám děkuji!
Chtěla jsem vám všem poděkovat, že jste stáli při mně
a věřili, že to dokážu ještě další rok, do dalších narozenin,
protože sama jsem nevěřila, že to zvládnu.
V životě je třeba hledět vzhůru,
ale uprostřed těch krásných věcí, které Bůh dělal a dělá,
stále podstupujeme zkoušky.
Já ale zvolila život a dobro
a budu dál pracovat na Mary,
ať už v duchovní, duševní nebo fyzické rovině.
Předně, moje dítě je Mary, moje malá Mary a moje velká Mary,
moje zmatená Mary a moje jakákoli Mary.
Chvíli to trvalo, než jsem došla až sem.
A je nám všem... Je nám skoro 50 a ještě budeme dost vyvádět.
Tohle je jen začátek. Ještě jste všechno nezažili!
Tak vám všem děkuju. Jsem vděčná
a nedovolím nikomu, aby mi vzal sílu...
-Přesně tak. -...nebo radost.
Být člověkem je těžké.
Ale myslím, že jsem vyrostla
docela zásadním způsobem.
Co se ale nemění, je moje srdce.
A moje srdce patří té holčičce z Yonkers.
Moje srdce patří puberťačce, která se snaží to nějak zvládnout.
Moje srdce nikdy nezapomene na prostředí, v němž jsem vyrostla
a kam se vracím a pomáhám ostatním.
Vývoj znamená nebát se odhalit svou pravdu a sebe
a ovlivnit život druhých lidí.
-Přála sis něco? -Přála.
Nemyslím, že sis něco přála.
-Přej si něco. -Jak to víš?
Přej si dvě věci, protože tě cítím.
Nerada si něco přeju, tak radši budu věřit,
že to, po čem v srdci toužím, se stane.
-Amen. -Amen!
Tento film věnuji Andremu Harrellovi.
Občas mi strašně chybíš a mám tě ráda z celého srdce.
Tvoje hvězda zářila tak jasně, že ses s námi o ni musel podělit.
Děkuji, žes ve mě věřil a dal mi šanci.
Nikdy na tebe nezapomenu.
Navždy tě miluji. Tvoje dcera. Mary J. Blige.
Překlad titulků: Pavla Le Roch
Kreativní dohled Vít Bezdíček