Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Co dělá člověka výjimečným?
Každý chce být normální...
VŠECHNO NEJLEPŠÍ K NAROZENINÁM PÁRTY
Ale nikdo nechce být obyčejný.
A co je normální?
Na sociálních sítích chceme všichni pěkné fotky.
Normální párty, normální rodinu, normální roztomilou holčičku.
Ale za fasádou je vždycky něco víc.
Většinu času Lindy vypadá docela normálně,
ale hluboko ve své DNA má ukrytý dar.
Někdo tomu říká zdravotní problém, nebo ještě hůř, porucha,
která čeká jen na to, aby se projevila.
A to ji činí čímkoliv, jen ne normální.
Když lidé dělají něco špatného,
Lindy se nedokáže ovládat.
Možná, že kdyby byla měla normální, milující rodinu,
mohla být výjimečná.
Ale stejně jako Lindy, i maminka a tatínek měli své démony.
Jestli to bylo tím, že po maminčiných prášcích byla tak ospalá
nebo tím, že tatínek se tak rozhněval, když se hodně napil,
se nikdy nedozvíme.
Ale ať to bylo cokoliv, Lindy se nikdy nedostalo lásky, kterou potřebovala.
Místo toho byla stále rozzlobenější
a její porucha se stále zhoršovala.
A pak jí rodiče pořídili diagnózu,
lékaři ji nazvali „intermitentní explozivní poruchou“.
OPATROVNICTVÍ LINDY LEWISOVÉ
NEMOCNICE KRÁLE EDMUNDA CHISWICK, LONDÝN, VELKÁ BRITÁNIE
Nemohla žít bezpečně ve světě
a nikdo nemohl být v bezpečí s ní.
Takže, aby mohla vůbec žít,
musela žít sama,
izolovaná od ostatních, dokud nebude nalezen lék.
Obrovské množství kortizolu, protékající jejím tělem,
mělo za následek, že byla rychlejší a silnější, než je normální.
Což ji činilo neuvěřitelně atraktivní pro jisté zainteresované strany.
Ale její onemocnění také způsobovalo, že byla extrémně nestabilní.
A daleko zlostnější, než je normální.
Lindy měla velice citlivou spoušť.
Jakmile ji někdo vyprovokoval, vybuchla.
Dokud se nenaučila ovládat, nebyla nikomu k užitku.
Začal jí život laboratorní krysy.
Výsledky byly smíšené.
Tak si řekli, že armáda by jí možná poskytla řád
pro usměrnění jejích jedinečných darů.
Anebo také ne.
Přestaňte!
Nechte ho být, hned!
Byli tak laskaví a chápající,
že je s podivem, že to nepomohlo.
Samozřejmě, všechny tyto „léčby“ to jen zhoršovaly.
Člověk by si myslel, že se naučili, jak ji nenaštvat.
Vypadalo to stále víc na to,
že ji prostě zavřou a zahodí klíč.
Lindy by byla sama... navždy.
A pak, průlom, příležitost být normální.
Léčba byla brutální, barbarská, šokující
a kupodivu účinná.
ŠOK
To je absurdní, čekám na vás už pět minut.
To je tak těžké najít moje klíče od auta?
Já vím, promiňte, jen chvilku strpení, ano?
Máte v popisu práce být pitomá kráva?
Promiňte, pane. Je tu strašně moc klíčů.
A vy jste příliš hloupá i na práci za minimální mzdu.
-Je tohle váš klíč? -Ano, to je můj klíč.
Promiňte.
Tohle je moje auto.
-Něco jste zapomněl. -Co?
Slušný chování.
-Je tohle váš klíč? -Ano, to je můj klíč.
OK...
Na spropitné nečekejte.
Justin? Dobrý den. Já jsem Lindy.
Dobrý den.
Nezdržím se.
Myslela jsem, že rande by mohlo být zábavný, ale teď nemám náladu.
Nechtěla jsem to zrušit, aniž bych něco řekla,
-protože nejsem úplná mrcha. -Dobře.
Víte, tohle ani není to nejhorší rande, co jsem kdy měl.
Není mi dobře. Promiňte.
Herpes, chlamydie a bradavice.
-Ano. -Ta dívka mi vypočítávala
všechny pohlavně přenosný choroby, který kdy měla.
To bylo nečekaný.
Jo. Bradavice obecně jsou, že?
Vy jste nezažila rande, co skončilo fiaskem?
Já? Ne, já na rande moc nechodím.
Je to tím, že vždy odejdete, ještě než začne?
Ne, normálně ani nejdu dovnitř.
Proč ne?
Nesnáším lidi.
Jako třeba?
Nevím, lidi, kteří mluví s plnou pusou
a lidi, co moc hlasitě přežvykují, lidi, co si pobrukují.
Muže, co nosí džíny s žabkami.
-Já nesnáším lidi, kteří chodí moc pomalu. -Jo.
-Nebo vám popřejí hezkej den. -Já třeba nechci mít hezkej den.
-Nebo lidi, co mluví ve výtazích? -Jo, to je zlý.
A lidi, co ve výtazích prdí. To je ještě horší.
Vy ve výtazích prdíte?
-Vy prdíte? -Ne, já jsem z Anglie, my ne...
-Jste připraveni si objednat? -Já se nezdržím, takže, nevím.
Jestli s vámi nebude jíst, tak si ten stůl budeme muset vzít zpátky.
-Dobře. -Hned.
Dobře...
Dobře, dám si jen...
Tak si dám jen kuře.
Rybu, prosím. Bez piniových oříšků.
Substituce neděláme.
Ne, víte, mám alergii.
To je politika restaurace.
-Tak těstoviny, prosím. -K těm je omáčka s vlašskými ořechy.
-Co vepřová kotleta? -Pistáciová krusta.
-Možná byste mohla něco navrhnout. -Prosím, nemluvte na mě takovým tónem.
-Ne, nemluvím. -Pane, mluvíte.
Znemožňujete mi zapůsobit na mou partnerku, je to trapné.
Co to kuře?
Jistě.
Děkuji vám.
-Řekněte si, když budete chtít ještě něco. -Děkuji.
Jestli jste ji chtěla bodnout, tak bych s tím byl naprosto v pohodě.
-Musím se vyčurat. -Dobře.
Hned jsem zpátky.
Jasně.
Jeden chlap právě řekl manželce, že má poměr.
Nějaký bábě uvízla zubní protéza ve steaku.
Ale mělas vidět první rande, který jsem teď obsluhovala.
Byla jsem na toho chlápka sprostá, a on skoro fňukal do kapesníku.
A jeho partnerka jen seděla a koukala, jak se kroutí.
Bože, to bylo trapný.
Vyjebávání se zákazníky je sranda.
Je to něco jako soukromá bizarní show.
Ten chlápek měl alergii skoro na všechno v jídelním lístku.
Bylo to žalostný.
Jasně.
Ani...
Zavolá vám zpátky.
Kurva!
Ty seš ale malá...
Do prdele.
Nefunguje to.
Klid. Udělejte s tím něco.
-Pravděpodobně si vytváříte rezistenci. -Ne.
Podívejte, toto je špičková avantgardní léčba.
Po smrti za ni jistě dostanete Nobelovu cenu.
-To je výhrůžka? -Umíte to vyléčit, nebo ne?
-Dobře. -OK.
Chytejte.
Musíte mít zjitřené emoce,
abyste ten systém překonala.
Jo. Mám nepřirozeně vysokou hladinu kortizolu,
takže emoce mám zjitřený pořád.
Ale nemůžete to pořád svádět na biochemii.
Takže předpokládám, že to rande bylo zklamáním?
Vzhledem k tomu, že jeho hlavním cílem bylo vyzkoušet,
jestli se dokážu zúčastnit běžné společenské situace
bez toho, že bych někoho zmlátila, tak jo.
Bylo to vážně zklamání.
Jak moc jste mu ublížila?
Nepustila jsem se do něj.
-Do koho jste se pustila? -Do servírky.
Podívejte, to je jedno. Vaše věc selhala.
Lindy, tohle není lék. Řekl jsem vám to.
Jediný způsob, jakým dosáhneme pokroku,
je, že se začnete vyrovnávat s minulostí.
-Vyprávěla jsem vám svůj příběh. -Ale je rozdíl
mezi mluvením o minulosti a jejím skutečným zpracováváním.
Asfyxie?
Krvácení z krční žíly.
Elegantní. Chytejte.
Zvýšil jsem napětí,
ale tělo zvládne jen určitou dávku.
Vám na mně nezáleží, jsem jenom pokusnej objekt.
Proč bych riskoval celoživotní práci, kdyby mi na vás nezáleželo?
Proč nepřiznáte, že se vám ten chlap líbí?
Protože se mi nelíbil.
Dobře.
To je jedno.
Včerejší večer zřejmě dokázal, že vaše terapie expozicí nefunguje.
Co chcete, abych udělal?
Chcete, abych vám dal na kůži pijavice?
Vyvrtal do vás díru, abych vypustil démony?
Přiměl vás, abyste pila vlastní moč?
-To jsem zkusila. -To je nechutné.
Každopádně si myslím, že si vážně musíte přiznat,
že odpovědí na všechny vaše problémy je blízké spojení s jiným člověkem.
Penis mě nevyléčí, doktore Freude.
To už jsem zkusila.
Ten chlapík se vám líbí, tak pro jednou mějte vztah.
S tím běžte do prdele.
-Mluvím o lásce. -Ne, já nechci přítele.
Nakonec bych mu vyrazila a dala sežrat vlastní zuby.
Možná, že ne. Ale proč odcházet od člověka,
ke kterému jste něco pocítila?
Odcházím od vás, jdete mi na nervy.
Děkuji vám.
-Tak příští týden! -Nemůžu se dočkat.
ŽIVOT JE O SPOJENÍ - UDĚLEJTE TEN HOVOR NEOMEZENÉ VOLÁNÍ A DATA
BUĎTE SVÝM ŠÉFEM A PÁNEM SVÉHO PROSTORU
Bože, to bylo dobrý.
-Moc děkuju. -Nebylo to špatný, co?
-Páni. -Žádná na hovno servírka v dohledu.
-Ne. -Jsem rád, že jsi zavolala.
Moc nerad bych přišel o druhou šanci zklamat pěknou tvářičku.
Jak to chceš udělat?
Nevím.
Záleží, jestli bereš prachobyčejné účetní, nebo ne.
Přijde na to, pro koho pracuješ?
Pracuju pro soukromou firmu. Chlápka jménem Barry.
A ty? Co děláš?
Pracovala jsem v ochrance.
Takže umíš zacházet s pouty?
Ani ne tak při BDSM. Spíš jako vyhazovačka v mizerným baru.
-„Spíš jako vyhazovačka...“ -Co?
-Vážíš nějakých 48 kilo. -To není o velikosti.
Tak o čem?
Jinejch věcech, jako je rychlost, odolnost, nebojácnost a tak.
Co se stalo?
Momentálně si hledám novou kariéru.
-Vyhodili tě. -Nemohla jsem za to.
Chci říct, nemohla jsem za to úplně. Nevím.
Neměla jsem v tom srdce.
Ne?
V čem je tvoje srdce?
Ráda fotografuju.
Jo? Co fotíš?
Hlavně nahý účetní.
Nevím, prostě lidi v běžným životě.
Někdy si pro zábavu fotím na telefon. Není to vlastně...
To mi připadá voyeurský.
Jo, masturbuju, pořád.
Promiň, jestli ti připadám nudnej.
Děkuju za omluvu, jsem docela znuděná.
S tím nic nenadělám.
-Je pár věcí, který bys mohl udělat. -Jakých?
Možná je to chyba.
Musím tě varovat, v randění stojím vážně za hovno.
Jak špatná bys mohla být?
Hodně špatná.
Já se tě nebojím.
Možná bys měl.
Počkej... Vydrž...
To je...
To jsou...
-To jsou... -Je to jako...
Něco výstředního nebo...
Ne.
Dobře.
Podívej, jde o to, Justine, že...
Hele.
O nic... nejde.
To je v pořádku.
Dobré ráno.
Spíš odpoledne.
Bylas ve spánku tak roztomilá, nechtěl jsem tě budit.
Nejsem zvyklá, že mi tohle někdo říká.
Ale jsi... když se přestaneš hlídat.
Máš to tady divný.
Dobře divný.
Na co máš všechny ty plastový talíře a šálky?
-Právě ses nastěhovala? -Ne, jen nesnáším mytí nádobí.
Tak, k nejdražšímu koláči na světě
jsem ti přinesl maličkost.
Páni. Jsem skvělá v posteli?
Jo.
Bože!
To ne, to je příliš.
Ne, není.
No teda.
-Líbí se ti? -Strašně. Děkuju.
Mimochodem, včera v noci... Já to vůbec nedělám.
-Ne? -Ne, vážně, vůbec.
Jsem ráda, žes to udělala.
Jsi plná překvapení.
Z nichž to nejmenší je celá tahle situace.
Nechceš mi k tomu říct něco víc? Teď, když se známe líp?
Jo...
Víš co? Nemusíš, promiň.
Ne. Udělám to.
Je to novej způsob léčby... takové věci.
-Neumřeš na mně, že? -Ne.
Ne? To by byla smůla.
Potkám tu nejúžasnější ženu, a tobě zbývá šest měsíců života?
Ne, mám... problém se sebeovládáním.
A to mi pomáhá, abych ho neměla.
-Něco jako Tourettův syndrom? -Ne.
Trošku intenzivnější.
Zkusilas meditaci nebo něco?
Jo, svým způsobem.
Jógu.
Léky.
Extrémní sporty.
Vyzkoušela jsem hromadu věcí, osvojila si spoustu zbytečnejch dovedností,
a to je věc, která pomáhá.
Já na tobě nic špatnýho nevidím.
Ne. Musím do práce.
-Nemůžeš říct, že ti není dobře? -Jdu pozdě. Ne.
-Barry mi skřípne koule. -Dobře.
Koule si nech přesně takový, jaký jsou, byly dobrý.
Nemůžeš říct, že vyvstalo něco s jiným klientem?
Mám jen jednoho a ten platí za moji exkluzivitu, takže...
-Jo? -Jo.
Přijď dnes večer ke mně. Jo? Uvařím.
Když mám v ruce platýze, je ze mě ninja.
Ano!
Taxi!
Taxi! Zastavte!
-Bože! -Ne, nic se neděje!
-Co? -Nic se neděje. Uklidněte se.
-Jdete brzy. -Moc jsem se na vás těšila.
-Proč? -Protože jste génius.
Jste statečnej a skvoucí génius.
Jsem vyléčená.
Znovu jste se setkali?
A já měla impuls,
ale ne zlámat mu nohy, rozmlátit obličej, bušit do něj...
Vlastně, nějaký bušení tam bylo, ale bylo to hřejivý a romantický
a neřestný...
To je pokrok.
-Velmi dobře. -„Velmi dobře?“
Je to senzační!
Sundala jsem si vestu.
-Páni. -Ještě pár týdnů
a už ji ani nebudu potřebovat.
Výborně, ale myslím, že je to přechodná euforie.
Nemůžu na něho přestat myslet.
Jeho ruce, tvář, vlasy mu úžasně voní...
-Dobře. -Bože, ten penis!
Málem jsem vám uprostřed toho zavolala.
Roztáhnul se do desetinásobné délky, jako cestovní deštník.
-Slyšela jsem o tom. -Jo.
To jsem ještě neviděla. Ohromně se zvětšil. Úžasný!
Jo. Páni.
Nevěděl jsem, že takoví existují.
-A dnes mi udělá večeři. -Nepovídejte.
Rybu.
Rybu? Ale vy nemáte ryby ráda.
-Ne, ale lidi se mění. Změnila jsem se. -Mění.
To je pravda. Nechcete si sednout a popovídat si o tom?
To je strašně nudný, protože já chci slavit!
-Můžeme otevřít lahev? -Ne, je deset ráno.
Jste špatnej kamarád.
Nejsem váš kamarád, jsem váš psychiatr.
Konečně chci mluvit o čurákovi, měl byste slintat.
To je nechutné. Ne.
-Posaďte se. -Dnes sezení nepotřebuju.
Potřebujete, jste rozrušená
a já jsem z toho nervózní. Mám o vás starost.
-Nebuďte nervózní. -Jsem.
-Miluju vás. -No jo. Taky vás miluju.
-Já vás víc! -Ach jo...
AHOJ, ZAJDEM NA VEČEŘI? JASNĚ
Haló?
Justine?
Ne. U telefonu detektiv Vicars. Vraždy.
POLICEJNÍ STANICE
Jak víte, že to byla vražda?
Jeho tělo našli v kontejneru na odpadky se dvěma střelnými ranami do hlavy.
Byli jste spolu dlouho?
Dnes večer jsme měli mít třetí rande.
Chtěl mi připravit večeři.
-Rybu. -Lososa?
Platýze.
Znáte někoho z jeho přátel, rodiny, kolegů?
Ne, vím, že je účetní.
Byl účetní.
Ale měl pouze jednoho klienta. Chlápka jménem Barry.
Zjistíme, kdo to udělal.
Nedávejme falešnou naději. Statisticky je to nepravděpodobné.
Nedávám. Ujišťujeme ji, že uděláme, co je v našich silách.
-Někdo upřednostňuje upřímnost. -Někdo soucítění.
-Můžu ho vidět? -Ne.
-Pouze rodina. -Můžu mluvit s jeho rodinou?
-Nikoho jsme nenašli. -Tak komu bude vadit, když ho uvidím?
-Policii. Takové jsou předpisy. -Ona předpisy miluje.
Podívejte, vaše ztráta nás moc mrzí.
Zdá se, že váš chlap byl zapletenej do pochybnýho byznysu.
Vyhnula jste se vážnejm problémům.
Poslyšte, zavolejte nám, jestli si ještě na něco vzpomenete.
Dík.
Co to kurva bylo?
Byla rozrušená. Truchlí. Snažil jsem se ji jen utěšit.
Já myslím, že je naštvaná.
To si nemyslím.
Proto se ti líbí.
Líbí se ti, když v sobě mají trochu potlačenýho vzteku.
Jsou lepší v posteli.
Dokud ti to nebouchne do tvýho přiblblýho ksichtu.
„Jsem velkej, silnej policista.
„Dovolte, abych vás obejmul a utěšil vaši truchlící vagínu.“
Chci utěšit její vagínu.
O nic nejde.
Uzdravil mě, a teď je mrtvej!
-Nefunguje to. -Dám vám sedativum.
Budete si muset přestat dávat šoky. Lindy.
Já se tě nebojím.
Lindy?
Kde je to?
Držíte to.
Jak se cítíte?
Mám chuť vám holýma rukama rozdrtit lebku.
Mrzí mě, co se stalo Justinovi.
Ale chovali se, jako by o nic nešlo.
-Kdo? -Policie.
Nezaměřujte se na ně, zaměřte se na sebe.
Mysleli si, že s tím má něco společnýho jeho šéf.
To samozřejmě. Ne?
Měl jednoho klienta. To je trochu divný.
-Určitě na to přijdou. -Seru na ně.
Ne, musím zjistit, kdo to udělal.
Musím si promluvit s Justinovým šéfem.
-Co kdybyste chvilku počkala? -Co kdybych vám zlomila vaz?
Najdu ty hajzly, co to udělali.
Jestli se tou cestou vydáte, tak se váš stav nikdy nezlepší.
-Na to vám seru! -Někoho zabijete.
-Jo. -Počkejte, musím vám něco říct.
Někdo pláče, někdo pije, někoho baví psaní béčkový poezie.
Já ubližuju lidem.
Tak toho můžu aspoň dobře využít.
Vicars.
Zdravím, detektive Vicarsi.
Musím s vámi mluvit.
Myslím, že mám další informace, ale mám strach.
Můžete přijet ke mně?
Jo, hned jsme tam.
Haló?
Dobrý den, Lindy. Tady detektiv Vicars.
-Lindy? -Dobrý večer, detektive.
-Jste naštvanej, že? -Proč kradete důkazy?
-Protože chci zjistit, co se stalo. -To je moje práce.
Jak se vám to daří?
Našel jsem vás, ne?
-Co? -Kolegyně vás chce předvést
za maření vyšetřování, loupež a nějaký další věci,
protože je směšně svědomitá.
Já jsem vám chtěl dát příležitost, abyste přišla sama
a to nedorozumění vysvětlila. Bez toho všeho, víte, vězení.
-Už jde nahoru. -Do prdele!
-Kde jste vy? -Parkuju před budovou.
-Nezastřelí mě, že? -Ne.
-Ani hnout! -Do prdele!
Ale možná, že jo.
Dáte ruce nad hlavu. Já vám nasadím pouta,
odvezu vás na stanici a zaeviduju vás.
-Co když mám jiný plány? -Tak vás zastřelím.
Pak budu marnit čas sepisováním hlášení.
Místo toho, abych naháněla vraha vašeho přítele.
Nebyl to ještě můj přítel.
-Strach ze závazku? -Byli jsme na začátku.
Jako by randění ve městě nebylo už tak těžký.
Konečně jste našla slušnýho chlapa a prásk.
Dvě kulky do mozku.
Kolegyně je těžkej případ.
Hele, Nevin.
To je... Děláte si prdel?
Dejte mi ten telefon.
Prosím, neříkej mi, žes právě volal téhle podezřelé z vraždy.
Promiňte, mám špatnej den.
-Stůjte! -Já ho nezabila!
Mrcho!
-Haló? -Zdravím, detektive.
Je tam všechno v pořádku? Je Nevin v pořádku?
-Momentálně jsem trochu zaneprázdněná. -Zaneprázdněná čím?
Už neumím řídit auto s ručním řazením.
Co...
Pitomče, kreténe!
Do prdele, ten zvuk znám.
To je McLaren 600LT Spider.
To je auto.
Pořádně rychlý.
Pořád seš na telefonu s tou praštěnou bezcitnou kundou?
Kurva. Jeď!
Kde ses učil řídit?
-Snažíš se ji chytit? -Mám plyn až na podlaze.
Je těžký se soustředit, když se vy dva hašteříte.
Do prdele!
No tak!
Začínám to s tou šaltrpákou umět.
Do prdele!
Sakra!
Prosím, zůstaňte na telefonu. Snažím se vám pomoct.
Dobře.
Teď se musím soustředit, bylo milý si říct, co je novýho.
Ne, počkejte! Jestli toho nenecháte, jste v tom sama.
Jako vždycky.
Sakra!
Snažím se pomoct. Někdo se kvůli vám zabije.
Jestli si myslíte, že mám s jeho smrtí cokoliv společnýho,
tak v práci stojíte za hovno.
-Nemyslíme si to. -Mluv za sebe.
Sakra!
Jo!
Do prdele... tohle dělat nebudu.
-Nedržkuj! -Dobře, fajn.
Jestli nedokážete zjistit příčinu epidemie,
nemáte představu, kolik zombíků budete muset zabít.
Světelnej meč by oba problémy vyřešil.
Můžeš specifikovat realistickej scénář?
Jo, opravdickou zombie apokalypsu.
Kromě toho, diatiový energetický článek světelnýho meče nejde dobít,
když se vybije.
Diatiový baterie se nevybíjí, ty energii recyklují.
Kdo to tady má na starost?
Já jsem manažer.
Pak jste ta poslední osoba, s níž chci mluvit.
Potřebuju někoho, kdo ví, co dělá.
Kdo je tady největší pako?
-Andy. -Andy.
Andy.
Tak co, zapomněla jste heslo nebo něco?
Muže, kterýho jsem milovala, zavraždili, a já jsem policii ukradla jeho telefon,
takže teď musím vraha vystopovat dřív než oni, abych ho mohla zabít.
Bezva.
A... jsme tam.
Panečku. Jste dobrá.
Evidentně.
Moc toho tady není. Žádná historie.
Musí být na předplacenou kartu. Přítel je drogovej dealer?
Ne. Účetní.
Chci říct, nebyl... Ještě jsme nebyli, víte...
Jo. Chápu.
-Já ne. -Tvá pusa si uprdla, Dougu?
Promiň.
Posledních sedm telefonátů přišlo z opuštěné budovy v centru.
-To je podezřelý. -Co to znamená?
Nevím jistě. Podíváme se, kdo ji vlastní.
Barry Kasparzki.
Ve složce FBI je mezi největšími obchodníky se zbraněmi.
Do prdele!
To je on.
-Kolik vám dlužím? -Mě si nemůžete dovolit.
Dík.
Hoši!
Ať už jde o cokoli, určitě si to můžeme vyříkat.
-Peníze. -Jo.
Vy nemáte ráda sázky?
Ty vole. Je pozdě vsadit si na toho druhýho?
Protože ty seš chcípák, spouštíš levačku.
Co se děje?
Vy jste Barry? Zřejmě ano.
Zdá se, že jste vsadil nejvíc.
Co chcete?
Chci vaše telefonní hovory s účetním, který pro vás pracuje.
Zabil jste ho?
Kdo jste? Policajtka? Od federálů?
Ne. Přítelkyně.
Já říkám „přítelkyně“.
Měli jsme asi dvě schůzky, ale já si dělala velký naděje.
-Chtěla jsem, aby to dopadlo. -Já účetního nezabil.
-Ale víte, kdo to byl. -Pravděpodobně.
Skvělý.
To mi ušetří obrovský starosti.
-Jste zlato. -Neřekl jsem, že vám to povím.
Donutíte mě k celé té rutině dupání po ksichtu
a lámání kostí?
Dobrá. Něco vám řeknu.
Co takhle, že přeperu tři z vašich nejlepších borců a vy mi řeknete jméno?
To by mohla být legrace.
Ty, ty a ty.
Ale ne po jednom.
Všechny tři najednou.
Líbí se mi muži, co mě staví před výzvy.
Tak, jaká jsou pravidla?
Žádná nejsou.
Dobře.
Dobrej odhad.
To stačí!
Zábava skončila.
Všichni ven.
Kdyby měl větší Adamovo jablko, potěšil by mě.
Nevadí, viďte? Jsem po tom trochu vyprahlá.
To jsem potřebovala. Chtěl jste mi říct, kdo zabil Justina?
Ti muži vzadu
pracují pro mě, respektují mě a prokazují mi úctu.
Dělají to proto, že vědí, že držím slovo.
Takový byznys chci udržet v tajnosti.
Protože pravda je taková,
že vše, co mám, mám díky jediné věci.
A to je, že jsem nikdy nedržel slovo.
Tak mě omluvte, nechci si zašpinit oblek od byznysu.
Tak jo. Proč vypasení starci vždy podceňují ženy?
Zvláštní barva koulí.
Jak se jí říká, volská krev? Mrkvová?
Jako typická ženská, hned jde po koulích.
Dělám to, když spěchám.
Ačkoliv, evoluce nebyla k vám mužům laskavá,
když vám nechala vypínač
kymácet se vepředu jako snadnou oběť všech predátorů.
Kdo ho zabil?
-Já nevím. -Nebuďte hloupý.
Gareth Fizel!
Gareth Fizel?
-Jo, je to můj šéf. -A proč by zabíjel svýho účetního?
Možná, že falšoval účetnictví.
Podívejte, ani úřady nejsou tak hloupé, aby šly po Fizelovi.
To jste opravdu tak hloupá?
Myslím, že jsem přesně tak hloupá.
Chutná ti to?
Přišlo prověření minulosti.
Tvoje malá přítelkyně
má za sebou násilnickou minulost, napadení, obtěžování.
I zajímavou pracovní kariéru plnou přísně tajnejch sraček.
Takže má schopnosti a problémy se vztekem, což není dobrá kombinace.
Já si nemyslím, že je to typ, kterej by příteli ustřelil hlavu.
To doufejme, jinak bys byl na řadě.
Je prchlivá, to z ní nedělá vražedkyni.
Tohle se stane, když nedodržuješ protokol.
Někdy je lepší řídit se selským rozumem než protokolem.
Ne.
V tomto vztahu jsem dobrá v nadřazené pozici.
Hele, co mám jíst?
Uvidím, co se mi podaří šlohnout tomu postřelenýmu odvedle.
Vždycky se o mě tak dobře postaráš. Děkuju!
ZÁZNAM ZE SPISU LINDY LEWISOVÁ
OTEC: PETER LEWIS ZESNULÝ MATKA: PAMELA LEWISOVÁ ZESNULÁ
Máte alergii na latex? S váma není žádná legrace.
Panečku! Impozantní objem moči, to máte dobrý.
Neobtěžujte se.
Já uteču a vy se ve snaze mě dopadnout, necháte takhle vykastrovat.
Koupila jsem vám kytku, ale dala jsem ji ženě ve výtahu.
Právě jí diagnostikovali něco hroznýho
a nebyla k utišení, bylo to nepříjemný.
Jsem ráda, že jste v pořádku. Chtěla jsem vám poděkovat, že jste mě varoval.
Dával jsem vám šanci udělat správnou věc.
Děkuju, že jste mi dal tu šanci.
-Zjistila jsem, kdo Justina zabil. -Kdo?
Gareth Fizel.
Máte nějakej důkaz?
Evidentně nejsem člověk, kterej by potřeboval zkurvenej důkaz.
Co o něm víte vy?
Miliardářskej samotář, kterej má prsty v řadě ilegálních kšeftů,
je prakticky nedotknutelnej.
Já se ho dotknu... tvrdě.
A hodněkrát. A tak, že se mu to nebude líbit.
-Kde ho najdu? -Proč to děláte?
Stojí ten Justin vážně za to, abyste pro něj riskovala život?
Byli jsme teprve na začátku,
nevěděla jsem ani z poloviny, do jakejch sraček se zapletl.
Ale vím, že to byl slušnej chlap.
-Nezasloužil si takhle zemřít. -To nikdo.
No, ale...
Od většiny lidí chci s křikem utýct nebo jim ulomit prst.
On byl... Byl milej.
Byl moc milej.
Je hodně milejch chlapů.
Jo. Všichni jsou ze mě vyděšení.
On mi chtěl připravit rybu.
Imperion Tower, centrum.
-Děkuju vám. -Ale nemůžu vás tam pustit.
Nejste v dobré situaci, abyste mě zastavil.
Ale já jsem.
Můj...
Ihned se vraťte.
Stůjte!
Promiňte.
Ty mrcho, vrať se!
Haló!
Kurva.
Přestaň!
Ani hnout!
Nehýbejte se, nedýchejte, ani si kurva neprdněte.
Tady mě otravovat nebudete.
Zastřelím vás.
-Položte tu zbraň. -Proč bych to dělala?
-Protože chci, abyste byla připravená. -Připravená na co?
Na tohle...
Chytejte!
Nehýbejte se!
Opovažte se. Nedělejte to.
-Vážně? -Já vám věřím.
Můžu vám pomoci?
Gareth Fizel.
Tady nikdo s takovým jménem není.
Bude pro vás míň bolestivé, když mi ukážete správný směr.
Dobrý večer.
Mohu vám pomoci?
Pane Delacroix, tato žena se ptá po nějakém panu Fizelovi.
A vyhrožovala mi.
Máte padáka.
-Za co? -Za váš tón.
Slečno, tudy.
To byl vskutku epickej machismus.
Zvláštní. Myslela bych si, že velký zvíře bude v horním patře.
To je.
Čistej zásah do brachiálního plexu.
Dobrej.
Vy musíte být z ochranky, pokud to není nějaký hodně zkurvený rande.
Šéf ochranky. A vy jste?
Chce se mi hrozně čurat. Cestou sem jsem měla čtyři Red Bully.
K tomu slouží ta drenáž v podlaze?
Na co to je?
To je hodně špatnej nápad mi je vzít. Potřebuju je.
K čemu?
Mám špatný srdce.
Nuže, teď jsou moje.
-Co tady děláte? -Musím mluvit s vaším šéfem.
Ohledně čeho?
Zabil Justina.
-Jakého Justina? -Svýho účetního.
Proč by zabíjel vašeho Justina?
Nevím, nudnej, obyčejnej cifršpion,
co falšuje účty pro pochybnýho obchodníka se zbraněmi,
je zničehonic zavražděnej a hozenej do kontejneru?
Zdá se, že měl informace, který by mohl vyzradit.
Vypadalo to jako spolehlivá stopa.
A taky mi to řekl Barry.
Jste příbuzná zesnulého?
Ne. Byla jsem...
-Ne, byli jsme... -Aha.
-Vy? -Ne.
Ani nechci.
Dám vám příležitost odsud v klidu odejít.
Co když neodejdu?
Pak zjistíte, k čemu je ten drenážní systém.
A... tohle si nechám.
Moje záchranná vesta.
Potřebuju svou vestu.
Promiňte, že ruším.
Měli jsme návštěvu, ženu.
Je zvláštní.
Musím vystoupit.
Necháte mě vystoupit?
Slečno, nechci být vlezlý, ale musím vás odvézt domů.
Odemkněte ty dveře a pusťte mě ven!
Ptala se na nějakého účetního.
Znepokojení?
Pusťte mě ven!
-Slečno? -Pusťte mě ven!
Nebyl jsem si jistý, kdo mohl vědět o její přítomnosti tady,
tak jsem ji raději pustil.
Ale znepokojuje vás to natolik, abyste mě s tím obtěžoval.
Omlouvám se!
Je spíš neznámou proměnnou.
Víte... nemám rád neznámé proměnné.
Vyřiďte to s ní.
Prosím, pomozte mi.
Kurva!
Co tu děláte?
Ztratila jsem svý zařízení.
Máte tady jiný? Vážně je potřebuju.
Co se stalo s tou lampou?
Říkala jsem si, že když se to hodně zvrtne, můžu bojovat na obou frontách.
To nedělejte.
Promiňte.
Díky.
Viděl jste ten film, Zrzoun?
Jo. To je klasika.
Já ho neviděla, ale vím, jak končí.
Takže, když se o něco pokusím... zabijte mě.
Když to pro vás udělám, necháte toho chlapa na pokoji?
Ne, ale můžu slíbit,
že se při tom už nic nestane nevinným lidem.
Dobře.
Dáte si čínu?
Je tam kuřecí kung-pao a něco sladkokyselého,
vaječné závitky a tak.
Měla byste něco sníst.
Na tu smaženou rýži s krevetami nesahejte, ta je moje.
Zajdu pro vestu.
ZPOŽDĚNÍ
Ježíši! Co tu děláte?
Schovávám se před pochůzkáři. Co děláte vy?
Je sezení před mým bytem nějakou policejní předehrou?
-Máte na sobě moje kalhotky? -Dělám svou práci.
Vidím, že jsme sejmuli dalšího velkýho drogovýho bossa.
Poslali ho domů ze školy, protože pustil na svobodu třídního mazlíčka.
-Křečka? -Králíka.
Poslyšte...
V nemocnici je pár pěkně hnusnejch lidí.
A jejich popis vyšinutého psychopata sedí na vás.
Cože? To nemyslíte vážně? Na mě, chudinku? Jak vás to mohlo napadnout?
Nezahrávejte si se mnou.
Fajn, ale teď ne. Potřebuju, abyste mi pohlídal tohle.
-Nebudu za vás ničit důkazy! -O to vás nežádám!
Podívejte, dávám vám příležitost, abyste se sama přihlásila na policii.
Dobře, udělám to, ale ne teď.
Poslyšte.
Fizel není jen nějakej přiblblej gangster, jasný?
Bude vás hledat a zabije vás.
No, to už zkusil.
-Myslím, že někdo byl v mým bytě. -To stačí.
-Teď už to není na vás. -Ne.
To je moc špatnej nápad. Mám... takovou nemoc, jasný?
Způsobuje, že mi rupnou nervy. Neumím to ovládat a ubližuju lidem.
Nosím tuhle věc, která mi dává elektrošoky,
abych to mohla zastavit.
Ale opravdu vám nechci ublížit, ani nikomu jinýmu.
Nemyslím, že byste mi ublížila.
-Ne? -Ne.
Nechal byste mě s ním o samotě?
-Jo. -Blbost.
-Myslím, že ani jemu byste neublížila. -Víte to jistě?
Jaký je to pocit?
No tak.
-Co to... -Podívejte.
Víte, co mi to říká?
Že jsem daleko vyšinutější, než jste si myslel.
Ne, říká mi to, že byste radši ublížila sama sobě než někomu jinému.
Nevin říká, že se k vám chovám jinak, protože jste žena.
Říká, že jsem na vás měkkej.
Má pravdu?
Chovám se k vám jinak, protože jste jiná.
-Teď mě nikdo nehledá. -Lindy!
Co je to? Tati?
-Lindy, poslouchejte mě. -Teď zrovna nemám čas.
Podívejte, už nechci hrát žádný hry.
Musíte přestat hledat Justinova vraha, přijdete k úrazu.
Vím, čeho jste schopná. Všechno jsem si o tom přečetl.
Už jste mě přestal hledat v nějaké databázi?
Protože, poslyšte, udělám, co musím.
Nechci, abyste skončila mrtvá.
-Nechte nás prostě dělat naši práci. -To znamená co?
Znamená to, že půjdete a Fizela zatknete?
Jo, to jsem si myslela.
Kurva!
Doufala jsem, že vás uvidím.
Máte ráda humry?
Vždy jsem si myslela, že jsou přeceňovaní a předražení.
Většina lidí si neuvědomuje,
že humři patří do stejného kmene jako švábi.
Obojí jsou to členovci s článkovanými těly.
Obojí mají složené oči a nohy opatřené klouby.
I jejich maso je stejné.
Humři se musí vařit zaživa.
Šváby je potřeba otrávit.
Panečku, to je hnusný a nudný.
Úžasná kombinace.
Co s tím mám, do prdele, společnýho já?
Vy jste zvláštní druh.
Nejsem si jistý, do jakého patříte kmene.
Já taky ne.
To je něco, co zkoumáme s mým terapeutem.
Jestli tomu dobře rozumím, přišla jste mě zabít.
Týká se to nějakého účetního?
Vašeho přítele?
Neonálepkovali jsme si to, ale byl... mi hodně blízký.
Já zabíjím hodně lidí.
Předpokládám, že někteří z nich jsou možná účetní.
Mrzí mě, že jsem zabil vašeho.
Omluva se nepřijímá, vy úchylnej zmrde!
Nestydaté.
Vy jste rozhodně vzácný druh.
Jsem rád, že jsem využil této příležitosti,
abych si vás důkladně prohlédnul.
Ale můžeme to udělat...
...tentokrát bez toho, že byste mě praštil do hlavy?
Kurva.
-Koule. -Serte na koule.
Začínám mít pocit, že po tomhle už nebude cukroví a džus.
Pro vás ne.
Počkejte.
Justin... to vy jste stisknul spoušť?
Ne. Nestisknul.
I když bych si to přál.
-Bude to chvilku trvat, tak se uvolněte... -Do prdele!
-Uvolněte se, užijte si to. -Co mi to děláte?
Víte, co je exsangvinace?
Odvedení krve z těla.
Mám pár otázek.
Jak se dostanu k Fizelovi?
Hej! Kam si myslíte, že jdete?
PŘÍSTUP POVOLEN
Připrav se na smrt, ty úchylnej zmrde!
Justine.
Bravo. Dobrá práce.
Musím se přiznat, Lindy, že ke konci
jsem si myslel, že to v sobě nemáš.
Takže se omlouvám, postaral jsem se o Fizela sám.
Od čeho seš umazaná? Je to to období měsíce?
Ale ty...
Viděla jsem tě. Jak...
Toho chlápka v rakvi?
Nějakej pobuda z ulice.
Ježíšikriste.
Podplatil jsem koronera.
-Proč? -Musel jsem Fizela odstranit.
Ale CIA nemůže operovat na půdě Spojených Států.
Ani vláda by nebyla tak hloupá, aby po něm šla.
Přesně tak.
Potřeboval jsem někoho zvenčí.
Někoho, kdo by odvedl pozornost ode mě.
Někoho, jehož stopy by nevedly ke mně.
Tak sis vybral mě? Proč?
Skvělý doporučení od doktora Munchina.
Kdo myslíš, že financuje ty jeho totálně praštěný experimenty?
Vidíš, věděl jsem, že jsi něco jinýho.
Jo. Můj pejsek kamikaze.
O čem to mluvíš?
Za druhé světové války přivazovali bomby na těla psů
a cvičili je, aby běželi proti nepřátelským tankům, víš?
Štěňátka si myslela, že dostanou odměnu,
ale explodovala a staly se z nich psí burgery.
Jo. Tak jsem jen musel zjistit, jaký pamlsky musím použít,
abych tě vycvičil k sejmutí Fizela.
A kdyby se ti to nepovedlo nebo tě při tom zabili,
tak by mě to nic nestálo. Proto jsi byla perfektní.
-Mimochodem, kde mám auto? -Kdo sakra jsi?
Kdo jsem?
Jsem jedinej, kdo tomu starýmu hajzlovi brání v zabíjení nevinnejch lidí.
Fizel byl aktivum, z něhož se stalo pasivum.
Všichni ho chtěli zabít, ale nikdo na něj nemohl.
Myslíš si, že by tenhle masochistickej hajzl někdy přestal?
Už nejseš tak nedotknutelnej, viď, krasavče?
Ty mrzkej hajzle.
-Já tě kurva zabiju. -To bys mohla zkusit.
Nebo bychom místo toho mohli šukat.
Kurva!
Co je? Byla to sranda, ne?
Tohle všechno jsi udělala pro mě, ne?
To se ti musím vážně líbit.
Co to kurva bylo?
Bylo to na tebe moc silný?
Promiň, trochu jsem si s tím pohrál.
Ale víš co? Bude z toho krásnej příběh.
„Zoufalá, zlomená princeznička
„pomstí smrt svýho milence a pak si vezme život.“
Ty hajzle!
Víš, co je zábavný? Myslel jsem, že bude těžší tě zlomit.
Vážně, protožes mi připadala vážně pomatená.
Ne, zajímavým způsobem, ale ne, bylo to snadný.
Jak se ukázalo, jediný, cos potřebovala, bylo, aby tě někdo ošukal.
Víš co? Teď je ten čas měsíce.
K tvojí smůle, zmrde.
Co to kurva je?
Dárek na rozloučenou.
Vyžer si to.
-Promiňte. -Vy zákeřnej zmrde!
Počkejte. Neměl jsem ani tušení, co s vámi zamýšlejí.
Předpokládám, že Justin i Fizel jsou mrtví?
-Hádejte, kdo bude další. -Jo.
Ne, počkejte. Pamatujte, že jsme vás pustili.
Nenapadlo mě, že vaše terapie expozicí bude tak extrémní.
Jo, ale byla schopná vám ukázat, jak jste výjimečná.
Naservíroval jste mě jako jehně na porážku.
Neměl jsem ani tušení.
Ale podívejte se na sebe, Lindy, jste tak výjimečná.
-Jsem blázen. Zastřelíte mě? -Co?
Ne, to si nemyslím.
-Na co to máte? -Promiňte.
Vy nejste blázen. Jste úžasná.
Teď můžeme opravdu začít pracovat.
Pomyslete na věci, které můžeme společně dělat.
Zbláznil jste se? Zradil jste mě!
Pomohl jsem vám víc než kdokoliv na světě.
Jděte do hajzlu.
-Nevrťte se. -Pusťte tu zbraň.
Počkejte!
-Pusťte zbraň! -Neskončila jsem.
-To bolí! -Budu...
-Do prdele! Střelil jste mě! -Myslel jsem, že ho chcete zabít.
-Ne, vy kreténe! Dělala jsem vaši práci. -Neříkejte mi kreténe.
Zatýkám vás za provozování lékařské praxe bez...
Podívejte, tlačte na to.
Vytáhněte ten prst z mý nohy.
Může nám někdo pomoct?
A ta ochranka?
Sebeobrana.
A ta věc se startovacími kabely?
Taky sebeobrana.
Sebeobrana.
A porodnický oddělení?
Mylná identifikace.
Co se stalo s žitím podle předpisů?
Některý předpisy jsou lepší než jiný.
Znamená to, že nepůjdu do vězení?
Půjdete do vězení.
Napadla jste mě, jezdila jste po městě jako šílenec
v autě, který stálo víc než můj roční plat.
Půjdete do vězení.
Počkám u vchodu. A my se uvidíme u soudu.
Už se těším, detektive.
Já mám tohle každej den.
Tohle vám odebrali v sanitce.
Tak, co dál?
Nevím. Asi začít znovu?
Hlavně už žádná rande naslepo.
To je asi dobrej nápad.
Tam venku je hodně hajzlů.
Ale jsou tam... i fajn chlapi.
Jo.
Vemte si to.
Děkuju.
Nenajdu tam fotky vaší řitě, že ne?
Mojí řitě? Ne.
-Za jaký hovado mě to máte? -Za takový, co střelí ženskou do nohy.
Jo, promiňte mi to.
Vždycky vám to můžu vynahradit.
Co přijít někdy na večeři?
Budu o tom přemýšlet.
Jsem výbornej kuchař.
-Zvlášť, když jde o platýze. -Dobrá, teď odprejskněte.
Máte nějaký drobný, prosím?
Chcete to?
Tak jo.
Vy jste se vrátila.
Můžu vám nějak pomoct?
Přišla jsem se podívat. Zvenku to vypadá tak rozmláceně.
Kdo jste?
Jako by tady vybuchla bomba.
Jo, měla jsem choulostivej kotel.
Proč jste se vrátila?
Je to můj byt.
Většina lidí, když se jim rozpadne život, by pořád jen utíkala.
Je moc hezký, že jste se chtěla vrátit domů a zkusit to zase od začátku.
Promiňte, znám vás? Vy mě sledujete?
-Jo. -Co vlastně chcete?
Jste přesně tak odvážná, jak to vylíčil Munchin.
V naší péči jste si vedla dobře.
Už jsem promarnila dost času s psychotickejma terapeutama
a zkurvenou CIA nebo co jste.
Naprosto chápu.
Léta jste byla nucena svůj hněv potlačovat.
To s Justinem mě mrzí, to, co udělal, neměl schváleno.
Ale teď...
Lindy, viděla jste, jak dokážete být silná, když svůj vztek přijmete.
-Jsem se svým životem spokojená. -Opravdu?
A jak se vám vede?
Vy nejste normální.
Vážně si myslíte, že budete šťastná v životě, který nemá smysl?
Skrze naši práci se naučíte svůj vztek ovládat a směrovat ho na správné lidi.
Lidé jsou ta nejúčinnější nezjistitelná zbraň.
ŠOK
Do prdele.
Překlad titulků: Miroslav Kokinda
Kreativní dohled Tereza Němcová