Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫קלוביש!‬
‫קלוביש, לא דיברת עם חברה של אבא שלך?‬
‫את לא חברה של אבא?‬ ‫-לא, חברה של אבא היא דודה ג'וסרה.‬
‫אתה צריך לשים לב.‬
‫אימא ואבא כבר לא ביחד.‬
‫אתה תגור איתם. ‬ ‫דודה ג'וסרה עשירה! עשירה מאוד!‬
‫זה לטובה, יקירי.‬
‫אבל אימא לא עוזבת אותך.‬
‫אני רק רוצה שיהיה לך הכול. אתה תראה.‬
‫אף פעם לא הבנתי אותה.‬
‫ואני מבין בבעיות משפחתיות. היו לי כמה.‬
‫אימא עזבה אותי עם אבא ועם דודה ג'וסרה.‬
‫"יום הולדת שמח…"‬
‫תביע משאלה.‬
‫ואז אבא שלי עזב והשאיר אותי עם ג'וסרה.‬
‫כבה אותם!‬ ‫-היא התחתנה עם דירסאו.‬
‫תביע משאלה, קדימה.‬
‫תזדרז, קלוביש!‬
‫יופי!‬
‫ואז דודה ג'וסרה עזבה אותי.‬
‫כבה אותם!‬ ‫-דירסאו התחתן עם סוניניה.‬
‫תביע משאלה, מהר.‬
‫תזדרז, ילד.‬
‫מעולה.‬ ‫-ואז סוניניה עזבה אותו.‬
‫ואז גרתי עם סוניניה ורובנס…‬
‫בואו נשיר לו "היום יום הולדת", קדימה!‬
‫לוהאן!‬ ‫-אבא של לוהאן.‬
‫אני רוצה תמונה!‬
‫לא, קלוביש! תישאר, אתה חלק מהמשפחה!‬
‫זאת לוהאן, הבת של רובנס. אחותי החורגת.‬
‫הסתדרנו די טוב.‬
‫כאן נשארתי הכי הרבה זמן.‬
‫גדלנו ביחד, וחיבבתי אותה מאוד.‬
‫הזמן עבר,‬
‫וברגע שיכולתי עזבתי כדי לגור לבד.‬
‫- כעבור 15 שנה -‬
‫אבל מה עשיתי?‬
‫ידעתי לצייר טוב.‬
‫ככל שעבר הזמן, השתפרתי מאוד.‬
‫יכולתי לצייר יצירות אומנות אמיתיות.‬
‫זאת אומרת, יצירות אומנות שהיו באמת…‬
‫מזויפות.‬
‫ואז פגשתי איזה עשיר שקונה דברים כאלה.‬
‫זה מעולה!‬
‫זאת יצירה של אומן מפורסם בכל העולם!‬
‫כל המי ומי בפאריס, ‬ ‫מילאנו וניו יורק יודעים מיהו.‬
‫אני אשלם חצי מהמחיר.‬
‫מה? אבל כבר סיכמנו על הערך. ‬ ‫אתה יודע את זה!‬
‫אני אשלם חצי מהמחיר.‬
‫אז אין עסקה.‬
‫בואי עם אבא, יקירה. האומנות לא משתלמת.‬
‫פורטונאטו, מה קורה פה?‬
‫זאת עסקת המכירה הפומבית.‬ ‫-עסקה?‬
‫הוא רוצה לשלם חצי מהמחיר המוסכם!‬
‫אולי אקרע את היצירה ואמכור לו חצי ממנה? ‬ ‫-פורטונאטו,‬
‫שלם לו את הערך המוסכם.‬
‫תודה, סנאטור.‬
‫תודה רבה לך, אתה אדם טוב.‬
‫אם תצטרך משהו, רק תשאל אותי.‬
‫היצירה של פורטינרי?‬ ‫נמכרה בסכום גדול פי חמישה ממחירה המקורי.‬
‫מעולה. דבר עם פורטונאטו.‬
‫מכרתי לו ציור במחיר טוב.‬
‫תראה.‬
‫אבא אוהב אותך, אבל זה לטובה, בסדר?‬
‫תודה, סנאטור. אתה נדיב מאוד.‬
‫להתראות בקרוב.‬
‫היום שלי רק התחיל.‬
‫אומן תחבולות אמיתי‬ ‫לעולם לא מופיע רק פעם אחת.‬
‫הצילו!‬
‫-מה קרה?‬
‫מישהו יכול לבוא הנה?‬
‫משהו מטריד אותך?‬
‫הזבוב הזה התעופף לכאן‬ ‫ונכנס ישר לכוס השוקו שלי.‬
‫כמעט בלעתי אותו. ‬ ‫למזלי, הצלחתי לירוק אותו החוצה.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫בבקשה.‬
‫יש לנו בעיה.‬ ‫-מה העניין?‬
‫נראה שנכנס לו זבוב למשקה.‬
‫סליחה.‬
‫בוא נימנע ממבוכה נוספת.‬ ‫-כן.‬
‫השוקו על חשבון הבית.‬
‫השוקו?‬
‫רק השוקו על חשבון הבית, מצחיק.‬
‫מה לגבי השאר?‬
‫השאר הוא כל התפריט. אתה אכלת הכול.‬
‫אפילו זבוב!‬
‫גבירותיי ורבותיי, הקשיבו לי רגע! שימו לב.‬
‫שימי לב, טיפשונת.‬
‫אני מצטער על ההפרעה לארוחת הבוקר שלכם,‬
‫אבל לצערי מגישים לנו זבובים בברזיל.‬
‫אתה לא יכול ללכת בלי לשלם‬ ‫אחרי שאכלת כל מנה בתפריט.‬
‫אני אשלם על זה, זאת לא הנקודה.‬ ‫זה יעלה לכם בגדול.‬
‫אני אשלם, אני לא זקוק לצדקה או משהו.‬
‫אני רוצה צדק!‬ ‫-נקה את זה, בבקשה.‬
‫אל תיגע בזירת הפשע! בסדר?‬
‫אני רוצה חקירה פורנזית. אני אעשה את זה.‬
‫חבר'ה, אני לא מסוגל. זה עצוב, אתם יודעים?‬
‫הוא מת בכזה בוקר יפה… ראיתם את זה?‬
‫הוא עף לו בכזאת חופשיות…‬
‫איזה מוות פתאומי ומיותר!‬
‫הרגתי אותו, גברתי! הרגתי אותו, אני הרוס.‬
‫מסכן! סלח לי, בודהא!‬
‫בסדר, לא קרה כלום. ‬ ‫אתה לא צריך לשלם על שום דבר.‬
‫הכול על חשבון הבית, בסדר?‬
‫אתה יכול ללכת עכשיו.‬
‫מעולה. בוא נימנע ממבוכה נוספת.‬
‫ברור.‬ ‫-אני אסלח לך.‬
‫אני לא מתבייש.‬
‫אנשים דופקים אותנו כל הזמן.‬
‫למה שאשלם הרבה כסף כדי לאכול?‬
‫הונאה אחר הונאה הובילו אותי עד כאן,‬
‫ליום החשוב בחיי.‬
‫תקשיב, זאת פעם אחרונה שאני עוזר לך‬ ‫בהונאות שלך. גמרתי עם זה.‬
‫מעולה.‬
‫היום הוא היום האחרון שלי. סיימתי איתך.‬
‫אתה תמיד אומר את זה.‬
‫ואז עובר שבוע, ואתה מבקש עוד טובה.‬
‫אני מכיר אותך, קלוביש. ‬ ‫-מכרתי את ישו, גבר.‬
‫איזה ישו?‬
‫ישו הגואל.‬
‫אתה משקר!‬
‫מי יקנה את הפסל הזה?‬
‫נוכל, מישהו שרוצה להרוויח מהמשבר!‬
‫אני עשיתי לברזיל טובה‬ ‫כשלקחתי כסף מאיש עסקים מושחת.‬
‫עשה לי טובה, רובין הוד.‬
‫אני אגיד לך יותר מזה, ‬ ‫אין לך אומץ לעשות את זה.‬
‫אני אראה לך. יש לי כאן את המסמכים.‬
‫בוא נראה אותך אומר שזה מזויף.‬
‫אפילו יצרתי אתר אינטרנט עם קוד,‬ ‫כדי שיוכלו לבדוק את זה.‬
‫הכול מופיע כאן.‬
‫אין לך בושה?‬ ‫-לא, אין לי.‬
‫אמרתי להם שזה חסוי,‬
‫תחת חוק סודיות המדינה.‬
‫אמרתי שהממשלה עדיין לא חושפת את זה,‬ ‫כדי למנוע מחאות,‬
‫ושהתקשורת מקבלת כסף,‬ ‫אבל הם יגנו זאת כדי לכסות על עצמם.‬
‫ביקשתי שוחד לראש העיר, לעצמי,‬
‫למושל ושוב לעצמי,‬
‫כדי שאוכל להוציא את העסקה לדרך.‬
‫הם קנו את זה?‬ ‫-ברור!‬
‫אי אפשר לסמוך על עסקה בלי שוחד.‬
‫לפני מאה שנה, בפאריס,‬
‫אדם ניסה למכור את מגדל אייפל‬ ‫לאחד מסוחרי המתכות הגדולים בצרפת.‬
‫הוא כל כך הצליח,‬
‫שהוא חזר לצרפת ומכר אותו שוב.‬
‫אנחנו רגילים להעתיק דברים מחו"ל.‬
‫הפסל של ישו נותר ללא השגחה, אז מכרתי אותו.‬ ‫כך עשיתי.‬
‫- נמכר -‬
‫כל מה שהייתי צריך‬ ‫זה אדם מושחת שיהיה מוכן לעשות עסקה.‬
‫ויש הרבה אנשים כאלה כאן.‬
‫איפה הכסף?‬
‫עכשיו? לאור היום?‬ ‫-אל תדאג, הכול בסדר.‬
‫אנשים כבר לא מסתירים דברים.‬ ‫ככל שזה ברור יותר, כך יותר טוב.‬
‫הכול למכירה.‬
‫האמזונס, לדוגמה, כבר לא שלנו.‬
‫אין שם אפילו צרצר שמדבר פורטוגזית.‬
‫איפה הכסף?‬
‫למה אתה מסתיר את זה?‬
‫תן לי את זה, אין לך מה לחשוד.‬
‫אהבתי את האגרטל הזה.‬ ‫אני אקח אותו, אם לא אכפת לכם. ביי.‬
‫"יש לי את הפתרון בשביל העם שלנו‬
‫עסק טוב כמו זה אף אחד מעולם לא ראה‬
‫הכול מוכן, רק בואו לקחת‬
‫הפתרון הוא להציע את ברזיל להשכרה‬
‫לא נשלם על דבר…"‬
‫המדינה הזאת היא בדיחה.‬ ‫למה שאני אהיה רציני?‬
‫בחייכם, זאת הייתה הונאה טובה.‬
‫עשית את זה!‬ ‫-כן, תודה על ההכרה.‬
‫אין לי כוונה להתרברב,‬ ‫אבל עשיתי את זה בענק.‬
‫"הזרים יאהבו אותה‬
‫יש לה את האוקיינוס האטלנטי ונוף לים…"‬
‫אחרי כל מה שעברתי, כל הצרות,‬
‫כל העבודה הקשה,‬
‫חייתי את הרגע הכי טוב בחיי.‬
‫"לא נשלם על דבר‬
‫לא נשלם על דבר, הכול בחינם‬
‫הגיע הזמן…"‬
‫אבל מכיוון שעניים לא יכולים להיות מאושרים,‬
‫הכול השתנה.‬
‫קלוביש, הטלוויזיה שלך פתוחה?‬
‫כנראה שלא.‬
‫תפתח חדשות. נדפקנו.‬
‫כאן, בבית הקפה הזה,‬
‫נפגשו, לכאורה, אנשי העסקים עם אדם‬
‫שמכר להם את ישו הגואל,‬
‫תחת השם הבדוי, ליביו רומרו.‬
‫כפי שאתם יכולים לראות,‬ ‫זה הקלסתרון של החשוד.‬
‫למען השם, בן אדם!‬
‫היי, בחור גדול! אני צריך את המכונית שלי!‬
‫אני מצטער, טביניו,‬ ‫אבל אני צריך את המכונית.‬
‫קלוביש!‬ ‫-שילמתי על זה! אתה השותף שלי לפשע!‬
‫מה? בחייך, קלוביש!‬ ‫-שותף לפשע! בדיוק!‬
‫עכשיו אני אקח את הכסף שלי ואעוף מפה.‬
‫אבל הסנאטור היה מהיר ממני ומהמשטרה.‬
‫זאת אשמתי שהסתבכתי איתם.‬
‫- לך תהיה מאושר, בן.‬ ‫האומנות לא שווה את זה -‬
‫האיש הזה החזיר לי.‬
‫הוא פרץ לבית שלי ולקח את כל הכסף שלי.‬
‫הייתי צריך לברוח כמה שיותר מהר.‬
‫למען השם! הרגתי אותך?‬
‫מצטער, אני לא יכול לעזור לך כרגע.‬
‫לוהאן? היית חייבת להופיע עכשיו?‬
‫אתם חושבים שעליו עבר יום רע?‬ ‫חכו שתשמעו על שלי!‬
‫אני מגישה את ארוחת הבוקר הכי טובה במאג'ה.‬ ‫"מזנון לוהאן!"‬
‫- קנו המבורגר וקבלו כוס מיץ -‬
‫המבורגר אחד כבר מגיע!‬
‫נתתי לך גם 800 מפיות.‬
‫הן זולות, 800 כאלה שוות אחת.‬
‫אני לא יכולה להרשות לעצמי את היקרות, ‬ ‫אבל אני מבטיחה שעוד אקנה אותן.‬
‫יש לנו כאן מיץ טעים בחינם.‬ ‫-אדיר.‬
‫טעם מלאכותי של קשיו שאי אפשר למצוא בטבע!‬
‫אבל אולי זה אננס. זה טעים, ממש מתוק.‬
‫תמשיכי לצחוק, אני עובדת כמו כלב כדי לשרוד.‬
‫אני עובדת בכל ימות השבוע!‬
‫אם אי פעם אסגור את הקרון הזה,‬ ‫זה יהיה הסוף שלי.‬
‫הסבל אף פעם לא נגמר.‬
‫זה קשה, אתה יודע?‬
‫מה?‬
‫החיים.‬
‫צריך לחקור את מאג'ה.‬
‫איזה מקום חם! נאס"א צריכה לחקור אותו,‬
‫כי אני בטוחה שהשמש קרובה יותר לכאן.‬
‫הייתי יכולה לטגן המבורגר על המדרכה.‬
‫אני לא עושה את זה, כי יש לי מוסר.‬
‫אבל מוסר הוא נושא מורכב.‬
‫אחר צוהריים טובים. הכול בסדר כאן?‬ ‫-היי!‬
‫לקוחות מכובדים.‬
‫יש לי צ'יזבורגר לוהאן, סלט לוהאן,‬ ‫צ'יקן לוהאן או לוהאן לייט.‬
‫אני מקווה שאתה מדבר אנגלית.‬
‫מה תרצה?‬ ‫-את רישיון העסק של הקרון.‬
‫טוב, זה…‬
‫זה לא מופיע בתפריט, זה חסר לנו.‬
‫את לא יכולה למכור מזון בלי רישיון.‬
‫אני צריך להחרים אותו.‬
‫לא, אדוני.‬
‫בבקשה, לא. זה העסק שלי.‬
‫אתה תהרוס את חיי.‬
‫בבקשה, תעזור לי!‬
‫אולי, עם איזה תמריץ קטן…‬
‫את מבינה?‬
‫ממתיק?‬ ‫-כן. בקשיש, את יודעת?‬
‫כדי לעזור לי להאכיל את הילדים שלי.‬
‫אני מבינה.‬
‫זה לא מתוק בכלל.‬
‫הינה, זה כל מה שיש לי.‬
‫טוב, זה לא מספיק בשבילי‬ ‫ובשביל החבר שלי שם, פנטויה.‬
‫אז?‬ ‫-אני…‬
‫אני אחפש עוד.‬
‫ההכנסה החודשית שלי.‬
‫עכשיו אנחנו מדברים.‬
‫מתוק מאוד.‬
‫שיהיה לך יום נעים.‬
‫קדימה, פנטויה.‬
‫מה זה היה?‬
‫איזה מצב!‬
‫אני צריכה רישיון, אבל הוא עולה כסף,‬ ‫אז אני צריכה לעבוד בשבילו.‬
‫זה מטורף!‬
‫שילמתי להם, אבל לא איבדתי את הקרון שלי.‬
‫אבל עניים לא יכולים להיות מאושרים,‬
‫אז הכול השתנה.‬
‫אל תעשו את זה! אני מתחננת! ‬ ‫הקרון הזה הוא החיים שלי!‬
‫אל תיקחו אותו!‬ ‫-תירגעי, גברת.‬
‫אסור לך למכור כאן אוכל,‬ ‫אנחנו חייבים לקחת אותו.‬
‫כן! כלומר, לא!‬ ‫-זה כן או לא?‬
‫כן, אין לי רישיון,‬ ‫אבל אתם לא יכולים לקחת את הקרון שלי!‬
‫כבר סידרתי את זה עם החבר שלכם שעבר כאן.‬
‫חבר?‬ ‫-כן.‬
‫לי אין חברים. מה איתך?‬ ‫-שום חברים.‬
‫פקחים מתחזים?‬
‫כן, יש הרבה כאלה.‬
‫הם לוקחים כסף מאנשים כמוך.‬
‫את קורבן.‬ ‫-לא בדיוק קורבן, למעשה.‬
‫אם לא היית משלמת להם, הם היו עוזבים.‬
‫אבל אתם תיקחו אותו?‬ ‫-כן, אבל עדיין היה לך הכסף שלך.‬
‫בוא נזוז, סנטוס.‬
‫לבד, בלי קרון ובלי כסף.‬
‫לא נשאר לי כלום.‬
‫כלומר…‬
‫כמעט כלום.‬
‫הייתי צריכה להגיע לריו…‬
‫אני נוסעת לריו, ג'רוסה!‬
‫ולחפש את האדם היחיד שהיה יכול לעזור לי.‬
‫אחי.‬
‫הוא תמיד היה דיסקרטי,‬
‫אבל חשבתי שהוא הסתדר בחיים,‬ ‫שהוא הצליח בעיר הגדולה.‬
‫מצבו היה טוב משלי.‬
‫למען השם!‬
‫הרגתי אותך?‬
‫לוהאן?‬
‫קלוביש!‬ ‫-היית חייבת להופיע עכשיו?‬
‫חכה! קלוביש!‬
‫תודה, אלוהים!‬
‫קלוביש!‬
‫למה אתה כל כך ממהר? אפילו לא נתת לי נשיקה.‬
‫אתה מאחר?‬
‫כולך ממוקד בתנועה כדי להתחמק מהשאלות שלי.‬
‫צריך לדבר עם הנהג רק כשזה נחוץ.‬
‫אתה עוזב?‬
‫אתה לא צריך לענות, אני לא רוצה לדעת.‬
‫חשבתי שיש לך מכונית יפה.‬
‫לא שאני שופטת אותך או משהו.‬
‫זה פשוט שאנחנו תמיד חושבים‬ ‫שאנשים אחרים מסתדרים בחיים.‬
‫אני לא אומרת שלא הסתדרת, מצבך טוב משלי.‬
‫אבל גרוע יותר ממה שחשבתי.‬ ‫-את לא רואה שאני מנסה להתרכז?‬
‫אני מצטערת, תירגע.‬
‫אתה נראה כמו ווסלי ספאדאו!‬
‫בגלל השיער, אני מניחה.‬
‫הכינוי שלך בבית הספר היה קלוביש בורנאיי,‬ ‫אתה זוכר?‬
‫דרך אגב, לאן אנחנו נוסעים, קלוביש?‬
‫אתה יכול לדבר עכשיו? אני צריכה לדבר.‬
‫לא.‬
‫אנחנו נוסעים כבר שעות, מתי תדבר איתי?‬ ‫אני סקרנית.‬
‫- אזור האגמים -‬
‫זאת יכולה להיחשב לחטיפה.‬
‫כן, אנחנו נוסעים כבר שעות.‬
‫ולא, זאת לא חטיפה.‬
‫לא לקחתי אותך נגד רצונך,‬ ‫את נכנסת למכונית שלי.‬
‫עכשיו צאי, בבקשה.‬
‫אתה כזה גס רוח!‬ ‫-אני לא גס רוח.‬
‫אמרתי "בבקשה". צאי, בבקשה.‬
‫לא ראית אותי כבר שנים!‬ ‫-צאי.‬
‫קלוביש, אני זקוקה לעזרתך.‬ ‫-צאי!‬
‫קלוביש, אני בצרות!‬ ‫-ואת חושבת שאני לא?‬
‫אני עמוק בחרא, יקירתי!‬
‫אני שקוע בחרא עד הצוואר! ‬ ‫-מצבך לא גרוע כמו שלי.‬
‫אני בצרות עם המשטרה!‬ ‫-לא מעניין אותי. צאי.‬
‫תקשיב, קלוביש, יש לי קרון.‬
‫בעצם היה לי,‬
‫אבל השוטרים החרימו אותו‬ ‫כי לא היה לי רישיון.‬
‫לפני כן הייתה עוד פשיטה, ושיחדתי אותם,‬ ‫אבל הם היו מתחזים.‬
‫עכשיו אין לי כסף ואין לי קרון!‬
‫אין לי דרך אחרת להתפרנס, קלוביש.‬
‫אז חשבתי שאחי יוכל לעזור לי. אני אגמול לך.‬
‫אין לי כסף, איך אני יכול לעזור לך?‬
‫אני מבינה.‬
‫יש נוכלים בכל מקום.‬
‫אולי אתה לא מאמין לי, אבל יש לי הוכחה.‬
‫אני אראה לך.‬
‫אתה פושע?‬
‫אני אומן תחבולות, רמאי, אבל לא פושע.‬
‫אתה…‬
‫אתה בדיוק כמו הרמאים שסחטו אותי, נכון?‬
‫לא, יש לי מוסר!‬
‫מוסר משלי, אבל מוסר.‬
‫לעולם לא אגנוב קרון מעובדת חרוצה.‬
‫בחיי, אני לא רוצה שום קשר אליך.‬
‫אין סיכוי.‬
‫למעשה, #די_עם_קלוביש!‬
‫לא היית צריכה בכלל לבוא!‬
‫בהצלחה. להתראות.‬
‫ממש לא!‬
‫אני לא אבקש עזרה מנוכל.‬
‫איבדתי את הקרון שלי, אבל לא אעשה דבר כזה.‬
‫העולם כבר מלא בנוכלים. ‬ ‫המדינה מלאה בנוכלים.‬
‫אתה לא צריך אותי?‬
‫אני לא צריכה אותך!‬
‫בעצם, אני כן.‬
‫אבל אלוהים יעזור לי.‬
‫אבל עדיין לא.‬
‫בסוף, הוא יעזור.‬ ‫אני לא יודעת מתי, אבל הוא יעזור.‬
‫זה לא מגיע לי.‬
‫אני אבודה לחלוטין.‬
‫זה קלוביש!‬
‫אין לי את כל היום, איפה הם?‬ ‫-אני אמצא את המסמכים.‬
‫אלוהים!‬
‫מה לעשות?‬
‫אני לא מוצא אותם, הם בטח כאן איפשהו.‬
‫- סיירת הכביש -‬
‫תחזור הנה, מנוול!‬
‫אני מדברת אליך, טינופת! חמור!‬
‫שמוק!‬
‫פחדן!‬
‫חתיכת מפלצת שקרנית!‬
‫לא היית צריך להיוולד בכלל!‬
‫סליחה, ‬ ‫אתן לכם לעשות את העבודה שלכם עוד רגע.‬
‫רגע, מי את?‬
‫אני?‬
‫אני המטומטמת שנפלה בדיבורים היפים שלו!‬
‫אתה לא תאמין.‬
‫האיש הזה הופיע בבית של אבא שלי ובייש אותי!‬
‫בסדר, זה היה בהסכמה,‬
‫אבל הוא השתמש בי וברח! זה לא בסדר!‬
‫תירגעי, גברתי.‬ ‫-אל תקרא לי ככה!‬
‫זה מזכיר לי ספר‬ ‫שהכריחו אותי לקרוא כשהייתי ילדה.‬
‫אבל לא קראתי.‬
‫נכשלתי.‬
‫לא, אל תעשי את זה!‬ ‫-היא מכה אותי!‬
‫אתה מרחם עליו?‬
‫אתה יודע מה? תעצור אותי,‬ ‫תרחיק אותי מהחברה,‬
‫רק אל תאלץ אותי לחיות עם המשוגעת הזאת!‬
‫היא משוגעת, כולכם רואים את זה!‬
‫הוא רוצה שתעצרו אותו‬
‫כי הוא לא רוצה לקחת אחריות כאב!‬
‫הוא לא רוצה לגדל את הילד שלו!‬ ‫-איזה ילד?‬
‫הילד הזה! שנמצא בתוך הבטן שלי!‬
‫ממתי זה ילד? זה שרשור!‬
‫את רוצה שאני אגדל שרשור?‬
‫את רוצה שאני אטביל לנצרות שרשור?‬
‫זאת בדיחה!‬ ‫-תינוק שלי!‬
‫אבא שלך קורא לך בשמות עוד לפני שנולדת!‬
‫את רוצה שהשוטר כאן יכריח אותי לשלם מזונות?‬
‫כן! כמובן!‬ ‫-אימא שלך משוגעת! כן, תאמין לאבא שלך!‬
‫את משוגעת!‬
‫אתה אפילו לא יודע אם התינוק באמת שלך!‬
‫שניכם לא שפויים. לכו לריב במקום אחר!‬
‫לא! עכשיו אני רוצה לפתור את זה.‬
‫לא, אדוני. אנחנו לא עושים כאן שום דבר.‬ ‫-אנחנו נפתור את זה!‬
‫אני רוצה לפתור את זה, אחי, הבנת?‬
‫אני רוצה לפתור את זה!‬ ‫-מספיק!‬
‫סעו מכאן, בבקשה!‬
‫לפני שאשנה את דעתי ואעצור אתכם!‬
‫הבנתם?‬ ‫-כן, אתה צודק.‬
‫בבקשה.‬
‫לפני שירדו לי המים.‬ ‫-תירגע.‬
‫הכול בסדר, תירגע.‬ ‫-קדימה.‬
‫הכול בסדר.‬
‫אני חייב לגלוש היום.‬
‫השרשור היה מהלך גאוני.‬
‫לא יכולת להאמין כשאמרתי את זה.‬
‫אני לא מאמינה שאתה, קלוביש,‬
‫שהיית כזה ילד שקט וביישן,‬
‫הפכת לגנגסטר!‬
‫הייתי קורבן של בריונות, מתוקה.‬
‫בריונות! קורבן של בריונות!‬
‫ליידי גאגא סבלה מבריונות, גם מדונה.‬
‫שמעתי שגם טום קרוז סבל מבריונות.‬
‫כל האנשים המדהימים, כמוני.‬
‫תודה, בריונות!‬
‫כשהייתי טוב, נדפקתי.‬
‫עכשיו אני רע, ודברים מסתדרים. זה לא עדיף?‬
‫אולי.‬
‫תראי אותך, איך עבדת על המשטרה.‬
‫אתה תשיג לי קרון!‬
‫מה?‬ ‫-שמעת אותי!‬
‫אני הצלתי אותך, עכשיו אתה תשיג לי קרון!‬
‫סחיטה?‬
‫אתה אחי, קלוביש.‬
‫לא נשאר לי כלום! אתה מוכן לעזור לי?‬
‫אוקיי. אני אחשוב על משהו.‬
‫אבל אחר כך, דרכינו נפרדות.‬
‫רדי ממני! לא!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מזמין מקומות.‬
‫בלי שיש כסף בפנים?‬
‫תן לי להסביר לך משהו.‬
‫אני צריכה את הקרון שלי, ‬ ‫אבל הנחתי שתשיג אותו באופן חוקי!‬
‫באמת? ככה הנחת?‬
‫כמה נחמד.‬
‫תירגעי, זה רק קסם קטן.‬
‫במקום לשלוף ארנב מהכובע שלי,‬
‫אני אשלוף אותו מהכובע של מישהו אחר.‬
‫אני לא נשארת כאן, שכח מזה!‬
‫יש לי כבוד עצמי!‬
‫מעולה, כי אני נשאר כאן.‬
‫מה קורה?‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫יש לך הזמנה?‬ ‫-כן.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-מעולה.‬
‫זה תחת השם מקסימו מרקז.‬
‫כבר שילמתי פיקדון מוקדם יותר.‬
‫הייתה לי בעיה עם החשבון שלי ברשת,‬ ‫והעברתי את הפיקדון בבנק.‬
‫ממש מרגיז.‬
‫מצאתי את זה.‬ ‫שילמת על עשרה ימים בסוויטת הפרימיום.‬
‫טוב מאוד.‬
‫בכל מקרה, הפיקדון ייכנס רק ביום שני.‬
‫אז?‬
‫אני לא יכול לנוח אחרי נסיעה ארוכה‬ ‫בגלל שהבנקים לא פתוחים בסופי שבוע?‬
‫זה לא מה שהתכוונתי, אדוני.‬ ‫טכנית, הוא עדיין לא שולם.‬
‫אבל אני העברתי את הפיקדון.‬
‫זה ממש מוזר.‬
‫מחייבים אותנו מיידית‬ ‫כשאנחנו מבצעים את ההעברה,‬
‫אבל כשאנחנו משלמים פיקדון,‬ ‫לוקח לו הרבה זמן להיכנס.‬
‫בנקים אוהבים את זה, זה לוקח להם המון זמן.‬
‫אז אני שואל אותך,‬
‫אם הכסף שלי לא הועבר,‬
‫אז איפה הוא?‬
‫כן, זאת שאלה טובה.‬
‫תודה לאל, שלא נח אפילו יום אחד,‬
‫אנחנו אנשים כנים.‬
‫נכון?‬ ‫-אמן.‬
‫אני כאן בנסיעת עסקים, אני עייף.‬
‫אני עובד בסופי השבוע, בניגוד לבנקים.‬
‫אני רק צריך את המפתח לחדר שלי, בבקשה.‬
‫כמובן.‬
‫הינה.‬ ‫-נהדר.‬
‫קלוביש, אני לא מסכימה עם הדברים שאתה עושה.‬
‫באמת? זאת בעיה שלך.‬
‫אבל אני אוהבת את זה.‬
‫מה קורה?‬ ‫-היי.‬
‫אני אף פעם לא נוסעת לשום מקום!‬
‫צריך כסף וזמן כדי לטייל.‬
‫עובדת שיש לה זמן היא מובטלת,‬ ‫אז לא נשאר לה כסף כדי לטייל.‬
‫זה פשוט לא מסתדר, קלוביש.‬
‫הטיול היחיד שלי היה כדי להשיג‬ ‫את המיונז המזויף שאני מגישה.‬
‫את מגישה מיונז מזויף, כמה נחמד!‬
‫אחרת לא יהיה לי מיונז למכירה.‬
‫החלום שלי הוא שאהיה מסוגלת‬ ‫להגיש מיונז יוקרתי‬
‫ומפיות עבות.‬
‫את מרגיזה, את מדברת הרבה.‬
‫אל תהיה כזה!‬
‫המקום הזה ממש יפה, נכון?‬
‫לא.‬
‫אני מאוהבת. אני מאוהבת!‬
‫תן לי את המספר שלך!‬ ‫-לאן את הולכת?‬
‫אני עוקבת אחר הדגים, אני כרישה!‬
‫בואי הנה!‬ ‫-לאן אנחנו הולכים?‬
‫אני אקנה לך כמה בגדים, כי אלה נוראיים.‬
‫מעולם לא חשבתי שאתה מסוגל‬ ‫לעשות דברים כאלה, קלוביש.‬
‫אני מסרבת להיכנס.‬ ‫-תשתקי. קדימה.‬
‫שלום, מה שלומך?‬
‫אחר צוהריים טובים.‬ ‫-גם לך.‬
‫לקחתי את אחותי למסע קניות.‬
‫לא סתם מסע, היא צריכה משהו קיצוני.‬
‫היא זקוקה למייקאובר מוחלט.‬
‫אני אוהב את השמלה הזאת.‬
‫אלוהים!‬ ‫-מה המידה שלה? סמול?‬
‫לא, היא גם סמול, גם מדיום וגם לארג'.‬ ‫הצדדים שלה לא מאוזנים.‬
‫ירך אחת גדולה מהירך השנייה,‬
‫שד אחד גדול מהשני, הישבן שלה מוזר.‬
‫היא א-סימטרית.‬
‫אם תשווי אותה לספר אנטומיה,‬ ‫תראי שהיא חייזר.‬
‫אם תשכיבי אותה בעירום,‬ ‫בהתחלה את תהיי מבולבלת.‬
‫אני מסתדר, טיפשונת! את יכולה להביא לי קפה?‬
‫הפחדת אותי!‬ ‫-עוד אחת.‬
‫אני לא יכולה!‬ ‫-את יכולה! ואל תתווכחי איתי.‬
‫תשאירי את אלה, ותחזירי כמה בגדים.‬ ‫תגידי לה שאת לא קונה כלום.‬
‫לא! אלוהים, סלח לי!‬
‫זאת לא אשמתי! אני כל כך מצטערת!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫ברוכה הבאה לברזיל. חם כאן, נכון?‬
‫אז… בסוף אני לא לוקחת כלום.‬
‫בחייך! לפחות בגד אחד!‬
‫הוא צודק.‬
‫שום דבר לא ממש מתאים לי, תודה.‬
‫את סתם כועסת כי השמנת.‬
‫אני מחזיקה מים בפלג הגוף העליון שלי.‬
‫היא מרגישה רע עם עצמה.‬
‫אנחנו חייבים לקנות בגדים חלומיים,‬
‫הבגדים האלה שאת נשבעת שתורידי במשקל‬ ‫כדי ללבוש אותם יום אחד.‬
‫יש לי הרבה כאלה בבית.‬
‫להתראות!‬ ‫-הם יתאימו לי יום אחד.‬
‫בוא נלך, בבקשה.‬ ‫-את מלאה בתגיות אבטחה.‬
‫אם תעברי בגלאי, את עלולה להתפוצץ.‬
‫אלוהים, אני לא יכולה להיכנס לכלא!‬
‫תירגעי, הכול תחת שליטה.‬ ‫אנחנו רק צריכים לחכות.‬
‫עכשיו בואי.‬
‫אני לא מאמינה!‬ ‫-בהצלחה.‬
‫היא לא תקנה כלום.‬
‫היא צריכה לראות אותה מתכווצת.‬
‫תודה על המגזין.‬ ‫-בשמחה.‬
‫התיירת המסכנה הזאת! ‬ ‫-בברזיל, כל אדם למען עצמו.‬
‫המכונית הזאת עברה באדום ונסעה. ‬ ‫זאת שלא עברה באדום נשארה מאחור.‬
‫היא עשתה את הדבר הנכון! חייבים לכבד את זה!‬
‫מצאתי ברזילאית כנה!‬ ‫אף פעם לא ראיתי דבר כזה!‬
‫אני אודיע לתקשורת.‬
‫אם זאת הפעם השלישית שלך, את מקבלת שיר.‬
‫בן אדם, הפללת אישה חפה מפשע‬ ‫וגרמת למדינה שלנו להיראות רע!‬
‫לברזיל גם ככה יש כבר מוניטין רע.‬
‫המצלמות יראו שאני שמתי את הבגדים‬ ‫בשקית שלה, והיא תהיה בסדר.‬
‫איך יכולת?‬
‫לא היה לי כסף, ככה עשיתי את זה.‬
‫בואי נפקח עיניים.‬
‫הם יחפשו אותנו, ואני רק התחלתי.‬
‫- הפלגות בסירה -‬
‫זה לא היה אמור להיות מהיר?‬
‫אנחנו כאן כבר שעות, זה הברד החמישי שלי.‬
‫אנחנו לומדים את האזור.‬ ‫את רואה את סוכנות ההפלגה בסירות?‬
‫הם מקבלים רק מזומן או צ'קים. ‬ ‫אנחנו חייבים לחכות שמישהו ישלם בצ'ק,‬
‫ואז נצלם את החתימה,‬
‫נזייף צ'ק חדש, ונחליף אותו בצ'ק המקורי.‬
‫קל יותר לשדוד בנק.‬ ‫-ואנחנו נעשה את זה.‬
‫נשדוד בנק?‬ ‫-כן.‬
‫נראה שהאישה הזאת עומדת לשכור סירה.‬
‫לכי לשם, קדימה!‬ ‫-ומה לעשות?‬
‫תצלמי את הצ'ק!‬ ‫-איך לצלם את הצ'ק, קלוביש?‬
‫תחשבי על משהו, ותביאי לי את התמונה.‬
‫טוב, תחזיק את זה. שאלוהים יעזור לי.‬
‫יש גם את חוף פורטה,‬ ‫שהוא החוף הכי מפורסם שלנו,‬
‫ואת ההפלגות המיוחדות שלנו, למשל לחוף פרו.‬ ‫יש לנו סירת מנוע באורך חמישה מטרים,‬
‫ויש מפרשית שיוצאת בקרוב,‬
‫אבל עוד נשארו עליה מקומות פנויים.‬
‫היי.‬ ‫-היי. אני בודקת את המסכה הזאת.‬
‫עם המסכה הזאת עליי, אני אפחיד את כל הדגים.‬
‫אני ארוקן את הים,‬
‫כמו הכחדה.‬
‫יש לי שאלה,‬ ‫אתם מוציאים הפלגות רק עם 500 איש?‬
‫לא, אנחנו…‬ ‫-מה?‬
‫סליחה. זה החלק הכיפי!‬
‫חמש מאות איש שנופלים אחד על השני,‬ ‫אני מעדיפה את זה ככה.‬
‫אני מעדיפה את זה.‬ ‫-יש לכם משהו אקסקלוסיבי יותר?‬
‫איזו סירה או יאכטה?‬
‫את יכולה לקנות את כל הכרטיסים‬ ‫לסירה בינונית ולקחת את החברות שלך.‬
‫מעולה. כמה זה עולה?‬
‫אלף ריאל.‬ ‫-אלף ריאל?‬
‫כן, אלף.‬
‫כדי להיות על סירה לבד,‬ ‫בלי אף גבר לפלרטט איתו?‬
‫טוב, ראיתי שם מלח עם כפות רגליים ענקיות.‬
‫תארי לך אותו מושך את העוגן‬ ‫עם הזרועות החזקות שלו.‬
‫בחורה חכמה!‬
‫אני אוהבת… סליחה.‬
‫מצטערת, זאת עסקה פרטית.‬
‫את מקבלת אשראי?‬ ‫-אני אצלם סלפי.‬
‫לא, רק מזומן או צ'ק.‬ ‫-אוקיי.‬
‫תאורה מעולה.‬ ‫-זה יום יפה.‬
‫זה נהדר.‬
‫טוב מאוד.‬
‫זאת זווית טובה, מצטערת.‬
‫יש אנשים שלא יודעים מתי להפסיק.‬
‫את מדברת אליי? אז תסתכלי עליי!‬ ‫למה את מסתכלת עליה?‬
‫איזו סנובית! איזה מוסד נוראי!‬
‫מקום מוזנח עם כלב מסריח!‬
‫הכלב שלך מטונף!‬
‫אלוהים, איזה ריח!‬
‫איזה מוסד נוראי! אלוהים!‬
‫שלום. אחר צוהריים טובים.‬ ‫-אחר צוהריים טובים, מה שלומך?‬
‫אני מקווה שאת בסדר, כי אני לא.‬
‫הבוסית שלי עצבנית.‬
‫לא הצגתי את עצמי, אני וונדל.‬
‫אני הנהג של סילביה,‬ ‫שלפני רגע שכרה כאן סירה.‬
‫אה, האישה ההיא.‬ ‫-בדיוק. הבוס שלך נחמד?‬
‫הם אף פעם לא נחמדים.‬
‫אבל זאת לא אשמתך,‬ ‫זאת הייתה בחורה שצילמה סלפים.‬
‫את אוהבת סלפים? אני בסדר איתם,‬
‫אבל הבחורה ההיא לא הפסיקה לדבר.‬
‫דיבור מהיר מבלבל אותך?‬ ‫אותי לא, אבל את הבוסית שלי כן.‬
‫היא גרמה לבוסית שלי להתבלבל בצ'קים.‬
‫היא נתנה לך צ'ק לא נכון,‬ ‫וביקשה ממני להחזיר אותו‬
‫ולתת לך את זה במקומו.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫הכול אותו דבר, רק שהבנק שונה.‬
‫בסדר.‬ ‫-את יכולה למהר קצת?‬
‫היא מחכה לי בחוץ, והיא במצב רוח נוראי.‬
‫את מבינה?‬ ‫-כן.‬
‫היא חסרת סבלנות, היא…‬ ‫-אני רק אבדוק את זה.‬
‫הכול זהה חוץ מהבנק.‬ ‫-טוב.‬
‫בסדר.‬ ‫-אדיר.‬
‫תודה לך.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫אחד עשר אלף ריאל.‬
‫המספר "11" קצת דחוס מדי.‬
‫מצטערת, אבל אני לא יכולה.‬
‫היי, מה שלומך? אחר צוהריים טובים.‬ ‫-אחר צוהריים טובים.‬
‫אז מה כתוב כאן? אחד עשר אלף ריאל, נכון?‬
‫אז זה הסכום.‬
‫וזה דחוף, אני צריך את הכסף הזה.‬
‫קודם אני צריכה לברר עם מי שהוציא את הצ'ק.‬ ‫-היא חולה בפרקינסון, את מכירה את המחלה?‬
‫אני חייבת לקבל אישור מהבנק.‬
‫בסדר.‬
‫גבירותיי ורבותיי, הקשיבו לי, בבקשה.‬
‫סליחה שאני מפריע לכם,‬ ‫אבל אני צריך להגיד משהו.‬
‫הבנק לוקח את הכסף שלנו,‬ ‫אבל אף פעם לא מספק אותנו, אתם יודעים?‬
‫דודה שלי, סילביה, שגידלה אותי,‬ ‫חולה בפרקינסון.‬
‫המסכנה התעקשה להשתמש בידיה הרועדות‬
‫כדי לכתוב את הצ'ק.‬
‫היא הרגישה חיה, היא הרגישה מועילה,‬ ‫היא הרגישה פעילה, אתם מבינים?‬
‫כי הצ'ק הוא תרומה שלה לילד שזקוק לה.‬
‫אבל היא אומרת שכתב היד לא בסדר.‬
‫ברור שלא! יש לה פרקינסון!‬
‫המספר דחוס.‬ ‫-את משקרת!‬
‫לא אמרתי כלום!‬ ‫-באמת?‬
‫עכשיו היא לא אמרה כלום.‬ ‫היא מעדיפה לשתוק כמו פחדנית!‬
‫זאת לא אשמתה, היא מייצגת את הבנק.‬
‫היא לא חוסכת את הכסף שלה,‬ ‫היא חוסכת את הכסף של הבנק!‬
‫האם הבנק חוסך את הכסף שלנו?‬
‫לא!‬ ‫-לא, הוא לא!‬
‫אני רוצה להיות בנק בגלגול הבא.‬
‫להם תמיד סולחים,‬ ‫אבל הם אף פעם לא סולחים לאף אחד!‬
‫תראו את תור השירות המיוחד.‬
‫מיוחד באיטיותו!‬
‫זאת שערורייה לגרום לאזרחים ותיקים לחכות.‬
‫זה נורא, הם מבוגרים!‬
‫שמעתם פעם על הגיל הרביעי?‬
‫לא? למה? כי אין כזה!‬
‫הגיל השלישי הוא הגיל האחרון!‬
‫כל דקה בחיים שלהם יקרת ערך, אתם מבינים?‬
‫אחד מהם עלול למות ממש כאן!‬
‫תראו אותה, אוכלת מתוך חרדה.‬
‫היא חרדה, אוכלת עוגיות, לועסת בלי הפסקה.‬
‫הבנק אשם בחרדה שלה!‬
‫היא עומדת שם במשך שעות, ‬ ‫אז היא אוכלת כדי להעביר את הזמן.‬
‫היא הייתה רזה כשהיא נכנסה לכאן,‬ ‫ותראו אותה עכשיו.‬
‫היא עלולה להתפוצץ פה!‬
‫ומה עם הדלתות המסתובבות?‬ ‫זה גיהינום עלי אדמות!‬
‫אנחנו אפילו מוותרים על להיכנס לכאן‬ ‫מפחד שניתקע.‬
‫הם מתייחסים אלינו כמו אל פושעים! ‬ ‫אנחנו הופכים לפושעים!‬
‫אנחנו מוציאים טלפונים, מפתחות, הכול!‬ ‫הם מבקשים את קוצבי הלב שלנו!‬
‫מישהו עלול לחטוף כאן התקף לב!‬
‫והכול באשמת הבנק!‬
‫זה נכון!‬
‫אנחנו רוצים כבוד!‬
‫כבוד! אנחנו רוצים כבוד!‬
‫תקשיבו, אני לא מעכב את התור כי בא לי.‬
‫הם לא פודים את הצ'ק שלי!‬
‫פדי אותו!‬
‫פדי את הצ'ק שלו!‬
‫תקשיבי לקול הניסיון, הוא מנוסה מאוד.‬
‫פדי כבר את הצ'ק שלו!‬
‫אפילו חברתנו העגלגלה מסכימה. גם אני עגלגל.‬
‫פדי אותו כבר!‬
‫"פדי את הצ'ק!‬ ‫-פדי אותו!"‬
‫הענק התעורר.‬
‫"עצומה בשל טבעך שלך‬
‫הינך ענקית יפה, חזקה ואמיצה‬
‫ועתידך משקף את גדולתך‬
‫ארץ נערצת‬
‫בין אלף אחרים את, ברזיל, מולדת אהובה‬
‫לבני הארץ הזו הינך אם עדינה‬
‫מולדת אהובה, ברזיל!"‬
‫כן!‬
‫"פדי אותו!‬ ‫-פדי אותו!"‬
‫יש לי צמרמורת.‬
‫לא אמרתי לך שאשדוד בנק?‬
‫שדדת את סילביה!‬ ‫-מה?‬
‫היא קורבן של הונאה.‬
‫ההפסד של הבנק הוא הרווח שלנו.‬
‫אחד עשר אלף ריאל, בן אדם!‬
‫אף פעם לא ראיתי כל כך הרבה כסף.‬
‫איפה החלק שלי?‬ ‫-אין.‬
‫את נעשית חמדנית.‬
‫אני אקנה את הקרון שלך מחר.‬
‫ואז מה?‬
‫ואז ניפרד, כמו שסיכמנו.‬
‫לא.‬
‫אני לא מוכנה לקבל את זה!‬ ‫-לא באת אחריי בשביל קרון?‬
‫אז בוא נצא, נבלה קצת!‬ ‫מתי עשינו את זה בפעם האחרונה?‬
‫יש מסיבה ליד המלון.‬
‫אין סיכוי, כל העיר מחפשת אותנו.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫לסאונה,‬
‫להירגע אחרי יום קשה.‬ ‫-סאונה? בוא נחגוג, בן אדם!‬
‫שום חגיגה, לוהאן.‬
‫סיימנו להיום.‬
‫אני הולך לסאונה, ואת הולכת למיטה.‬
‫את תשכבי ותנוחי.‬ ‫-לא!‬
‫כי אישה בגילך, במצב שלך,‬
‫זה פשוט לא בסדר.‬
‫מה הבעיה בגיל שלי?‬
‫קלוביש?‬
‫קלוביש, פתח את הדלת!‬
‫קלוביש!‬
‫לוהאן?‬
‫לוהאן.‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫לוהאן, תעני לי.‬
‫לוהאן!‬
‫לא יכול להיות! אני לא מאמין!‬
‫לוהאן?‬
‫אתה מתחיל עם אשתי?‬
‫אתה רציני?‬
‫אני אפילו לא עונה על זה, תסתכל עליי!‬
‫אני לא מכיר את אשתך!‬
‫אתה יודע למה? כי היא אישה. אני לא מעוניין.‬
‫עשה לי טובה.‬
‫איפה היצורה הזאת?‬
‫הינה היא. מצאתי אותך!‬ ‫-אאוץ'! עזוב אותי!‬
‫עבריינית נמלטת!‬ ‫-חשבתי שאתה שודד אותי.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני מנסה להכניס אותנו למסיבה.‬
‫המסיבה העלובה הזאת?‬ ‫-חכה רגע, קלוביש!‬
‫חוזרים למלון, עכשיו!‬ ‫-אתה מכאיב לי!‬
‫אבל אני רוצה ללכת למסיבה!‬ ‫-מספיק כבר.‬
‫רק קצת, קלוביש!‬ ‫-לא, אין סיכוי.‬
‫בבקשה, רק חצי שעה.‬ ‫-עזבי את הזרוע שלי.‬
‫בוא ניהנה קצת!‬ ‫-רדי ממני!‬
‫בוא איתי!‬ ‫-עזבי אותי!‬
‫סליחה.‬
‫תראי מה עשית!‬
‫אמרת לי לעזוב אותך, אז עזבתי.‬
‫רק התקלחתי, ועכשיו אני מלוכלך!‬
‫תראי. אני לא מאמין, לוהאן.‬
‫תראי אותי!‬
‫זאת לא הייתה אשמתי.‬
‫אני רוצה חיבוק.‬
‫לא, קלוביש, אל תיטור לי טינה, רגע!‬ ‫-חבקי אותי.‬
‫אתה! אתה האיש שרימה אותי!‬
‫רוצי!‬
‫היא משוגעת! איפה הצ'ק שלי?‬ ‫-תחזרי!‬
‫איפה הצ'ק שלי?‬ ‫-תפסו אותם!‬
‫עצרו את הגנבים האלה!‬
‫רוץ!‬
‫את רואה מה עשית, מטומטמת?‬ ‫היית צריכה להקשיב לי.‬
‫עכשיו לא אוכל אפילו לנוח במלון הזה.‬
‫אני כל כך לחוצה!‬
‫אני לא יכולה ללכת לכלא, קלוביש!‬
‫תקשיבי, תביאי את הדברים שלנו מהחדר‬ ‫ותפגשי אותי במכונית.‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫שלום, ערב טוב. מה שלומך?‬
‫אני רוצה לעשות צ'ק-אאוט.‬
‫יש איזו בעיה?‬
‫המלון הזה הוא חור.‬
‫למעשה, כל העיר הזאת היא חור.‬
‫המחוז.‬
‫המדינה.‬
‫כל הפלנטה היא חור.‬
‫אם הייתי יכול,‬ ‫הייתי עושה צ'ק-אאוט משביל החלב.‬
‫אבל אני אפילו לא יכול למות.‬ ‫לאן אלך? מה אם יהיה שם גרוע יותר?‬
‫תזדרז, ילד, אני חייב לזוז.‬
‫אז אתה מבטל את הפיקדון? ‬ ‫-כמובן שלא. הוא כבר שולם.‬
‫אתה תקבל אותו ביום שני.‬ ‫רק תחזיר לי את ההפרש.‬
‫אני לא יכול להחזיר את מה שאין לנו.‬
‫תקשיב לי, ילד,‬
‫אני כבר מלוכלך כולי,‬
‫אתה רוצה להחמיר את המצב?‬
‫תחזיר לי את הכסף שלי.‬ ‫-לא.‬
‫אתה מנסה להונות אותי?‬
‫אני אחזיר לך את כספך ביום שני. ‬ ‫-ביום שני כבר אהיה רחוק, אם ירצה השם.‬
‫אפילו כל הים במקום הזה‬ ‫לא יוכל לשטוף את החרא שנזרק עליי כאן.‬
‫לצערי, תהיה חייב לחכות.‬
‫טוב, אני אחכה.‬
‫אבל אני אשב, כדי שלא אתעייף.‬
‫לא, אדוני, בבקשה.‬
‫כמה נעים!‬
‫אל תעשה את זה, בבקשה. למען השם!‬
‫לא, בבקשה.‬ ‫-אני עייף, אני חושב שאשכב קצת לנוח.‬
‫זה כל כך נוח. אני עייף.‬ ‫-לא, אדוני!‬
‫זה כל כך טוב!‬ ‫-למען השם, אל תעשה את זה!‬
‫עמוד, בבקשה!‬ ‫-בסדר.‬
‫אין בעיה, אני מצטער.‬
‫אוי, נתקלתי בזה. ‬ ‫-אתה תשלם על זה!‬
‫אז תחזיר לי את הכסף שלי!‬
‫וואו, בן אדם!‬
‫בסוף אנחנו ניצחנו, קלוביש.‬
‫אתמול הייתי למטה, אבל היום אני עשירה.‬
‫אנחנו ניצחנו?‬
‫אין שום "אנחנו". מי אלה "אנחנו"?‬
‫אנחנו שונים. את רוצה דברים אחרים.‬
‫את רק רוצה ליהנות, לחגוג… את יודעת?‬
‫אני לא. אני כולי מלוכלך.‬ ‫לא יכולתי אפילו להתקלח.‬
‫אנחנו שונים, לוהאן.‬
‫אני רוצה להיות לבד, ככה אני אוהב.‬
‫אני רוצה להיות לבד.‬
‫כמו גרטה גארבו.‬
‫אני אקנה את הקרון שלך בבוקר,‬ ‫ואז אנחנו גמרנו.‬
‫למה אתה כל כך גס רוח?‬ ‫-ששש!‬
‫בואי ננסה לישון.‬
‫מגעיל.‬
‫הינה הקרון שלך.‬
‫לא, זה לא קרון. אני רציתי קרון.‬
‫"רצית", בלשון עבר. ‬ ‫זה כל מה שיש לנו. זה לא מוצא חן בעינייך?‬
‫תראה, קרון זה מקום מושלם להכנת המבורגרים.‬
‫איפה היצירתיות הברזילאית שלך?‬
‫איפה מיומנויות ההישרדות שלך?‬
‫אנחנו יודעים להמציא את עצמנו מחדש!‬
‫את יכולה להשתמש בוואן הזה כדי לעשות עסקה.‬
‫"קומבו-ואן!"‬
‫אז נמאס לי להיות ברזילאית!‬
‫הפסד שלך,‬
‫כי אנחנו, הברזילאים,‬ ‫תרמנו דברים חשובים לחברה.‬
‫המטוס, שעוני יד,‬ ‫הצבעה אלקטרונית, מחליק שיער.‬
‫אה, והתרומה המפורסמת ביותר,‬ ‫השעווה הברזילאית.‬
‫שעוות ביקיני מלאה.‬ ‫-לא.‬
‫זה נורא לעשות פיפי עם שעוות ביקיני מלאה,‬ ‫כי הפיפי זורם לכל מקום.‬
‫אני לא זקוק למידע הזה.‬ ‫-אתה כן!‬
‫נשים סובלות בחדרי השירותים הנוראיים האלה!‬
‫צריך לעבוד על שריר הירך הארבע ראשי‬ ‫כדי להשתין,‬
‫ואז הזרם חייב להיות יציב וישר.‬
‫טוב, אני לא מעוניין לדעת.‬ ‫הסכמנו לגבי הוואן?‬
‫יש לי ברירה?‬ ‫-לא.‬
‫טוב, אז זהו זה. תודה.‬
‫אין בעד מה. העונג היה כולו שלי.‬
‫אז נתראה?‬
‫אולי. החיים בלתי צפויים.‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬
‫מעולה.‬
‫להתראות.‬
‫עכשיו נפרדים באמת.‬
‫בהצלחה, קלוביש. שמור על עצמך.‬
‫גם את.‬
‫"לא רציתי להיפרד‬
‫אני לא יודע אם אי פעם אתרגל לזה‬
‫אני מביט ישר לתוך עינייך‬
‫ויודע שהן ייחרטו אצלי‬
‫המבט בעינייך‬
‫אין לי מה לומר…"‬
‫מה לעזאזל?!‬
‫את משוגעת? מה את עושה?‬
‫נתת לי ואן.‬
‫הבטחת לי קרון! אני רוצה קרון!‬
‫די להתלונן! ‬ ‫-זאת חתיכת חרא!‬
‫נתתי לך מה שיכולתי, פשוט קחי את זה!‬
‫אמרת שתיתן לי קרון! אני רוצה את הקרון שלי!‬
‫לא אתן לך!‬ ‫-אתה כן תיתן!‬
‫את טיפשה!‬ ‫-לא, אתה טיפש!‬
‫לעזאזל!‬
‫מה זה?!‬
‫אני לא מאמין!‬
‫פאק!‬
‫תחליפי תחנה, השיר הזה מחורבן.‬
‫אני אוהבת אותו.‬
‫גם אני אהבתי את המכונית שלי,‬
‫אבל הייתי צריך להשאיר אותה מאחור,‬ ‫עם מנוע הרוס.‬
‫אתה כזה זעפן!‬
‫אלוהים, קלוביש.‬
‫בוא נחגוג את זה שהמשפחה שלנו שוב ביחד!‬
‫מה? אני כאן רק כי אני צריך להיות.‬
‫נדבקת אליי כמו מחלה, כמו נגיף.‬ ‫אני איפטר ממך בקרוב.‬
‫יש לי קשיים טכניים, מישהו שומע אותי?‬
‫אני אוהבת את השיר הזה! ‬ ‫בן אדם, זה שיר אדיר!‬
‫הוא ממש טוב.‬
‫זה שיר לנהיגה, שיר לחופש. תרגיש את החופש.‬
‫השוטרים רודפים אחריי, את זוכרת?‬
‫אתה כל כך פסימי!‬
‫זה מושך שליליות.‬
‫אתה רציני מדי, זעפן מדי.‬
‫אתה צריך ליהנות מהחיים.‬
‫את רוצה שאני איהנה?‬
‫את רוצה שאני אחיה?‬
‫זה מה שאת רוצה?‬ ‫-כן.‬
‫את רוצה חופש? בסדר.‬ ‫-חופש.‬
‫חופש!‬
‫התלהבות!‬
‫בדיוק.‬ ‫-לא הרגשתי כלום.‬
‫החיים שלי לא השתנו אפילו טיפה.‬
‫לא התכוונת לזה באמת.‬
‫לא נתת לעצמך להיות לגמרי חופשי.‬
‫תראה אותי.‬
‫אני אבודה לחלוטין, יושבת ליד פושע,‬
‫אבל אני כאן מבחינה פיזית ורוחנית.‬
‫את רוצה שאשתחרר?‬ ‫-כן.‬
‫ושאחיה?‬
‫כל מה שאת עושה זה להעביר ביקורת.‬
‫זאת הייתה רק עצה, אתה לא חייב לעשות את זה.‬
‫אם חופש זה מה שאת רוצה, חופש זה מה שתקבלי.‬
‫"תגידו לכולם שאני כאן…"‬
‫שחרר אותי, די.ג'יי!‬
‫"היא מסתכנת, מתנשקת, עושה טעויות‬ ‫אהבה לא באה עם תמרור אזהרה‬
‫תגידו לכולם שאני כאן, ‬ ‫אנחנו חיים רק פעם אחת…"‬
‫לוהאן!‬
‫לוהאן! שימי לב!‬
‫אני סיימתי!‬
‫היה קשה לחיות ככה!‬
‫קשה מאוד!‬
‫אחרי הגלגול הזה, תחסוך ממני את החזרה הנה!‬
‫לא נשאר לי מה לסבול!‬
‫נו, באמת.‬
‫אני מצטערת, קלוביש.‬
‫פאק!‬
‫קלוביש, אני רעבה.‬
‫אתה לא?‬
‫אני מדברת אליך.‬
‫דברי אל כף הרגל שלי!‬ ‫-כף הרגל שלך מצחינה!‬
‫העבר שלך מצחין.‬
‫זה אותו עבר כמו שלך.‬ ‫-ממש לא.‬
‫אני צמחתי, התפתחתי, המשכתי הלאה.‬
‫החיים שלי הידרדרו בגללך.‬
‫קלוביש, אל תשקר.‬
‫השוטרים רדפו אחריך,‬ ‫ואני הצלתי אותך, יקירי.‬
‫אני הכנסתי הנאה לחיים שלך.‬
‫כבי את זה. אני לא רוצה לדבר איתך.‬
‫דבר אל כף הרגל שלי.‬
‫לוהאן.‬
‫מה העניין?‬ ‫-יתוש.‬
‫עזוב אותו, בן אדם.‬ ‫-אני רציני, אני צריך את זה.‬
‫בשביל מה?‬ ‫-כדי לאכול.‬
‫לאכול יתוש?!‬ ‫-עצרי!‬
‫אל תזוזי.‬
‫אני לא זזה, קלוביש.‬
‫האמת שכבר אין לי תחושה מרוב רעב.‬
‫הבטן שלי אוכלת את עצמה!‬
‫אם אני אכניס אוכל לפה שלי, הוא יתפרק.‬
‫הוא נחת.‬
‫מה זה היה, קלוביש?‬
‫זה פשע.‬
‫זאת אלימות משפחתית!‬
‫אנשים באמת אומרים‬ ‫שתקיפות מתרחשות במשפחה, בבית!‬
‫איזה בית, אחותי?‬
‫זה בית? ממתי?‬
‫הגענו לתחתית.‬
‫העניין הוא לא הקרון,‬
‫ולא התעשרות.‬
‫אה, לא?‬ ‫-לא, אלה חוקי הג'ונגל.‬
‫העניין הוא הישרדות.‬
‫העניין הוא לא לגווע ברעב.‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-לחפש אוכל.‬
‫ואני אישאר כאן ואגווע ברעב? ‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫אני לא האפוטרופוס שלך.‬ ‫אני לא מתכוון להאכיל בטטת כורסא.‬
‫זה ממש לא מה שאני!‬
‫יש לי עסק, קלוביש. אני הבעלים של עסק קטן.‬
‫בהחלט קטן. מיקרוסקופי.‬ ‫אף אחד אפילו לא יודע שהוא קיים.‬
‫אני לא רוצה להקשיב לך. אתה לא מעניין אותי!‬
‫די.ג'יי, נגן את המוזיקה! קדימה!‬
‫"אנשים חוששים‬
‫אחרי ששני רמאים הגיעו לאזור האגמים‬
‫והחלו לבצע פשעים…"‬
‫קלוביש! תחזור הנה, מהר!‬
‫"הם כבר הונו סוכנות טיולים,‬
‫בנק ומלון יוקרה באריאל דו קאבו."‬
‫מה זה?‬ ‫-תקשיב.‬
‫"מצלמות האבטחה בעיר תפסו אותם בפעולה.‬
‫המשטרה עודכנה בנושא,‬ ‫והצילומים יעזרו בחקירה."‬
‫קלוביש!‬
‫הלכנו רחוק מדי.‬
‫איבדנו שליטה, קלוביש!‬
‫למה לא למדנו יותר?‬
‫יכולתי להיות רופאה, עורכת דין.‬
‫יכולתי לעבוד בבית המשפט, אבל תראה אותי!‬
‫מה אמרת?‬
‫רציתי להיות רופאה.‬
‫הבעיה היא…‬
‫שבין הגרסה הנוכחית שלי לגרסה שלי כרופאה‬
‫מפרידים לימודי רפואה שנמשכים שמונה שנים.‬
‫מה שאמור לעזור לי להתקרב לעיסוק ברפואה‬
‫הוא מה שמרחיק אותי משם.‬
‫החיים כל כך משוגעים.‬
‫כל כך משוגעים.‬
‫אני יודע איך נוכל לצאת מכאן.‬
‫- שדה התעופה אומברטו מודיאנו -‬
‫- טיסות יוצאות -‬
‫מקרה חירום!‬ ‫-זאת השתלה, סלחו לנו!‬
‫זה מקרה חירום!‬ ‫-אנחנו חייבים לעלות למטוס.‬
‫לא הודיעו לי על כך.‬ ‫-אני מודיע לך עכשיו.‬
‫יש נהלים לוגיסטיים ספציפיים להליך כזה.‬
‫אתה יודע מה אנחנו צריכים? לב!‬ ‫ומה יש כאן בפנים? לב!‬
‫יש אדם גוסס, ואתה מבזבז את הזמן שלנו! ‬ ‫-חיל האוויר עושה את זה, גברתי.‬
‫הוא מטיס פוליטיקאים. להם אין אפילו לב.‬
‫חיל האוויר שלח אותנו,‬ ‫ואתה שולח אותנו חזרה לחיל האוויר?‬
‫מה אני אמור לעשות? לבקש מסנטה קלאוס מזחלת?‬
‫כן?‬
‫זאת שערורייה! אני לא יכול לעלות למטוס!‬
‫"שערורייה!‬ ‫-שערורייה!"‬
‫אוקיי, הטיסה לא מלאה.‬
‫מסמכים, בבקשה.‬ ‫-הינה.‬
‫- סאו פאולו -‬
‫אני לא מאמינה שהצלחנו!‬
‫את לא יכולה לדבר בקול רם יותר?‬ ‫את רוצה שיעצרו אותנו עכשיו או אחר כך?‬
‫מה? לא עשיתי כלום!‬ ‫-כן, עכשיו את קדושה.‬
‫אני הולכת לשירותים.‬ ‫-לכי.‬
‫תישאר כאן. אני לא מכירה את העיר הזאת.‬ ‫-בסדר.‬
‫אם תעזוב אותי, ‬ ‫ימצאו אותי עוד עשר שנים עם ראסטות בשיער.‬
‫נוודת.‬ ‫-תזדרזי.‬
‫חסרת בית!‬ ‫-לכי כבר!‬
‫קלוביש.‬
‫אתה עצור.‬ ‫-שיט.‬
‫פאק!‬
‫מהר, מה לוקח כל כך הרבה זמן?‬
‫אפילו לעצור אנשים ביעילות‬ ‫אי אפשר במדינה הזאת.‬
‫קדימה!‬
‫קלוביש?‬
‫- קלוביש קרדוסו גומז‬ ‫כניסה: 14-04-17 -‬
‫בכלא, בלי כסף, בלי לוהאן,‬ ‫ועם הבחור המזוקן המשוגע הזה לידי.‬
‫זה היה הסוף של כל אחד,‬
‫אבל אומן תחבולות אמיתי אף פעם לא נכנע.‬
‫אתה יודע שאתה גמור, נכון?‬
‫לפי התיק הפלילי שלך,‬
‫אתה תבלה… לא יודע, בערך 20 שנה בכלא.‬
‫בוא נדבר על זה.‬ ‫-אני לא אדבר איתך.‬
‫נונש, פשוט קח אותו.‬
‫אם אעזור לך, אתה תעזור לי?‬ ‫-תעזור לי?‬
‫אתה לא יכול אפילו לעזור לעצמך.‬ ‫תגיד,אתה חושב שלבחור הזה יש משהו להציע לי?‬
‫חלאה.‬
‫לפני 200 שנה,‬
‫נושא דגל זעם‬ ‫על העוולות מצד הכתר הפורטוגלי‬
‫ולחם למען חירותנו.‬
‫אבל השותפים שלו הסגירו אותו.‬
‫הוא נתלה, גופתו בותרה,‬ ‫ומה שנשאר ממנו הוצג לציבור.‬
‫הבוגדים זוכו על ידי המלכה.‬
‫מאז זכה התואר למספר מילים נרדפות:‬
‫מלשן, מזמר, בוגד, שטינקר, עכברוש.‬
‫ולאחרונה נוספה מילה נרדפת מגניבה בהרבה:‬
‫עסקת טיעון.‬
‫תן לי לדבר איתו.‬
‫זה טרנדי.‬
‫כולם עושים את זה.‬
‫אני לא יכול לפספס את זה.‬
‫וגם אתה לא, נכון?‬
‫תתחיל לדבר.‬
‫אני אעשה את זה רק אם אקבל חנינה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫סנאטור פדרלי.‬
‫תמשיך.‬
‫יש מזימה להלבנת כספים‬ ‫שמעורבות בה יצירות אומנות מזויפות.‬
‫אני יודע על כך כי אני מעורב. אני הזייפן.‬
‫נעים מאוד. אני האומן, למעשה.‬
‫זה שתמיד חותרים תחתיו, ‬ ‫שלא מעריכים אותו מספיק, שמשלמים לו פחות…‬
‫אבל בוא לא נדבר על זה.‬
‫אני מוכן לשתף פעולה,‬
‫ואז תוכל לתפוס לא רק דג קטן, כמוני,‬
‫אלא כריש.‬
‫כריש! בדיוק ככה.‬
‫נונש!‬ ‫-מה?‬
‫אכלת פעם כריש?‬
‫תקשיב, בטלן, הסוכנים הפדרליים הצטרפו לתיק.‬
‫אתה רואה?‬
‫אתה חושב שצמיד הקרסול הזה הוא לקישוט?‬
‫אתה תחת מעקב, כל יום, כל היום.‬
‫הבטחתי להגיש את הראש של הסנאטור על מגש,‬
‫אז שלא תחשוב לדפוק אותי.‬
‫תירגע, אני לא אעשה שום דבר מאחורי הגב שלך.‬
‫יש עוד משהו.‬
‫אם משהו ישתבש, אתה גמור.‬
‫ולא לעשרים שנה, אלא למאסר עולם.‬
‫הכול יעבוד מצוין, סגן.‬
‫תחשוב על הקידום שלך.‬
‫היי, קח את זה.‬
‫יש לי עותק. שבוע אחד.‬
‫זה כל מה שיש לך. שבוע.‬
‫לוהאן? איפה את?‬
‫הונאת הצ'ק עובדת כאן בסאו פאולו!‬
‫כמעט נפלתי לזה.‬ ‫-יצרתי מפלצת.‬
‫לא, לא יצרת מפלצת.‬
‫אתה הולדת מפלצת והשארת אותה בביוב!‬
‫אמרתי לך לא לעזוב אותי!‬
‫למזלי, יש לי קסם רב.‬
‫שלום לך.‬
‫את מוכנה לתת לי לדבר?‬
‫קלוביש, אני לא מתכוונת לכעוס עליך‬
‫רק מכיוון שעזבתי‬ ‫בלי שום דבר מלבד הבגדים שלי,‬
‫ועכשיו אני כאן, נראית מדהים!‬
‫אני באחת הערים הגדולות, סאו פאולו,‬
‫ואני כל הזמן מחפשת הזדמנויות טובות יותר.‬
‫אם אתה מבין למה אני מתכוונת.‬ ‫-לוהאן, איפה את?‬
‫איפה אני?‬
‫אני ברחוב אוסקר. אוסקר פריירה!‬
‫לא סבלת מהזיות, את צודקת. אנחנו אחים.‬
‫ואחים רבים, את יודעת?‬
‫הם מתעצבנים, מתווכחים,‬ ‫אומרים שלעולם לא ידברו שוב זה עם זה.‬
‫ואז עוברת חצי שעה, והכול בסדר.‬ ‫-חצי שעה?‬
‫ביליתי חתיכת לילה לבדי בסאו פאולו, קלוביש.‬
‫ראיתי דברים נוראיים.‬ ‫-תקשיבי,‬
‫הייתי צריך לסדר כמה דברים‬ ‫ולמצוא לנו מקום מגורים.‬
‫ועכשיו אני כאן כדי לקחת אותך לדירה שמצאתי.‬
‫כבר עשית את זה?‬ ‫-יש לי קשרים.‬
‫עכשיו בואי נלך, כי אנחנו באמת אחים.‬
‫אנחנו משפחה, ויש לי הצעה בשבילך.‬
‫איזו הצעה, קלוביש?‬
‫ההונאה האחרונה שלנו ביחד.‬
‫הונאה גדולה!‬
‫ידעתי, קלוביש.‬
‫כשהתחלת לדבר על אחים ומשפחה,‬ ‫ידעתי שאתה זומם משהו.‬
‫לצערי, אני לא יכולה.‬
‫יש לי אירוע שלא סובל דיחוי, החיים שלי!‬
‫אני לא יכולה לפספס אותם!‬
‫אם הצלחתי לשרוד כאן 24 שעות בלעדיך,‬ ‫אוכל לשרוד כאן חודש שלם.‬
‫העניין הוא לא הישרדות!‬
‫אני מדבר על משהו גדול. הרבה כסף!‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫כמה?‬
‫את יודעת שתמיד אהבתי לצייר.‬
‫בסופו של דבר, הפכתי לצייר טוב מאוד.‬
‫כל כך טוב, שזייפתי ציורים מפורסמים.‬
‫יצרתי קשר עם סנאטור‬ ‫שאהב לקנות את הציורים האלה.‬
‫אז מכרתי לו ציור מזויף תמורת הרבה כסף,‬
‫אבל הוא פרץ לדירה שלי,‬ ‫לקח בחזרה את כל הכסף שלו,‬
‫וגנב את הכסף שהרווחתי מהמכירה של ישו.‬
‫זאת הסיבה שברחתי‬ ‫ביום בו את הופעת ודרסתי אותך.‬
‫זייפן אומנות?‬
‫כן.‬
‫אלוהים.‬
‫אתה אף פעם לא מפסיק להדהים אותי.‬
‫אנחנו רק צריכים למכור לו ציור חדש.‬
‫והוא משלם טוב.‬
‫אני אעשה הכול בצורה מושלמת,‬ ‫כמו שאני תמיד עושה.‬
‫אבל הוא מכיר אותי, הוא כבר דפק אותי,‬
‫אז אני צריך שמישהו אחר ידבר איתו.‬
‫או מישהי חדשה. את, יקירתי.‬
‫לא. אין סיכוי.‬
‫תקשיב, אתה רוצה לעשות עסקים‬ ‫עם האדם החשוב דפק אותך?‬
‫מה אתה רוצה שאני אעשה? שאקפוץ מגשר?‬
‫שאגרגר את מי נהר הטיטה? אין סיכוי!‬
‫מה עוד אתה רוצה?‬ ‫-זה יעבוד הפעם.‬
‫את צריכה רק למכור את הציור ולהביא את הכסף.‬
‫תסמכי עליי!‬
‫זאת ההונאה האחרונה, אני מבטיח.‬
‫יהיו לנו חיים טובים יותר.‬
‫סמכי עליי.‬
‫אני אקבל חצי מהכסף?‬
‫ברור!‬
‫תוכלי לקנות קרון חדש לגמרי, ‬ ‫ועוד הרבה יותר!‬
‫לא, אתה תקנה אותו מהחלק שלך, כמו שהבטחת.‬
‫אתה תיתן לי את החלק שלי,‬ ‫ואז תקנה קרון מהחלק שלך.‬
‫איזו חוכמולוגית.‬ ‫-היה לי מורה טוב.‬
‫בסדר.‬
‫עשינו עסק.‬
‫"אבפורו."‬
‫אחד הציורים החשובים ביותר‬ ‫בהיסטוריה של האומנות הברזילאית.‬
‫הוא נקנה במכירה פומבית‬ ‫תמורת שניים וחצי מיליון דולר.‬
‫זה יותר משישה מיליון ריאל.‬ ‫-זה יקר מדי.‬
‫היום הוא שווה 30 מיליון!‬ ‫-בחיי! שלושים?‬
‫וההמבורגרים שלי עולים שלושה דולרים לאחד!‬ ‫-ציירה אותו טרסילה דו אמארל.‬
‫טרסילה? מי זאת?‬
‫טרסילה הייתה מודרנית.‬
‫גם אני רואה את עצמי כמודרנית, קלוביש.‬
‫הייתה לה טכניקה נקייה.‬ ‫-אני התמחיתי בטכניקה הזאת.‬
‫חשבון הבנק שלי נקי לחלוטין.‬ ‫-תכתבי שהייתה לה תקופה ברזילאית.‬
‫איזה מזל!‬
‫אני אף פעם לא יצאתי מהתקופה הזאת.‬
‫אני בתקופה הזאת כבר שנים,‬ ‫אף פעם לא ראיתי איבר זר.‬
‫תקשיבי,‬
‫את חייבת להיות משכנעת.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫אני אצייר עכשיו משהו של פורטינרי.‬
‫מי?‬
‫בחיי…‬
‫אימפרסיוניזם, אקספרסיוניזם,‬ ‫קוביזם וסוריאליזם, קדימה!‬
‫אימפרסיוניסטים מציירים את המציאות בעיניהם.‬ ‫זה משעמם.‬
‫אקספרסיוניסטים מציירים את הסבל שלהם,‬ ‫את הרגשות שלהם.‬
‫הם משתכרים, והציורים שלהם עקומים.‬ ‫זה מוצא חן בעיניי.‬
‫מה קרה, קלוביש?‬
‫משבר יצירתי.‬ ‫-משבר כלכלי, אתה מתכוון.‬
‫אדם לא יכול לחוות משבר יצירתי כשהוא תפרן.‬
‫צייר משהו!‬
‫אני יודעת! אתה רוצה שאהיה המוזה שלך?‬
‫ארוטיקה זולה? השתגעת?‬
‫המשבר שלי יימשך לנצח. לכי ללמוד, לוהאן.‬
‫פיקאסו: ספרדי, קוביסטי, מיליונר.‬
‫אני: ברזילאית, אומנית תחבולות, ‬ ‫בצרות צרורות.‬
‫מדהים!‬
‫נוראי.‬
‫אני לא מוכנה. אני מבלבלת הכול, אני נואשת!‬
‫פשוט תגידי מה שאמרתי לך.‬
‫תגידי שהוא מתעניין‬ ‫ביצירות בעלות ערך אומנותי וכספי,‬
‫ושיש לך משהו שהוא יאהב.‬
‫אני לא יודעת מה העניין.‬
‫שיקרתי כל כך הרבה, ועכשיו אני כנה?‬
‫אני מרגישה חולה!‬
‫תביא לי סודה.‬
‫טעם זה טוב, אבל כסף זה כסף.‬
‫אולי לא תאהב פיקאסו בסלון שלך,‬
‫אבל אתה תאהב פיקאסו בחשבון הבנק שלך.‬
‫כן, אני אשלח לך. אני כבר שולחת.‬
‫רק רגע.‬
‫זהו.‬
‫אבל תהיה דיסקרטי.‬
‫תעמיד פנים שקיבלת תמונות עירום.‬
‫זה אפילו נכון,‬ ‫כי האומן מתפשט בשביל האומנות.‬
‫אמרתי לך, זה מדהים!‬
‫שלושים אלף?‬ ‫-לא, מאה.‬
‫לא, אני מצטערת. שלושים אלף זה תשלום אחד.‬
‫אנחנו מוכרים אותו במאה,‬ ‫אבל לך אמכור אותו ב-90.‬
‫או שאין עסקה! תעמדי על שלך.‬ ‫-או שאין עסקה.‬
‫תעמוד על שלך.‬
‫נו?‬
‫אין עסקה.‬
‫בן זונה.‬
‫קיבלתי סירוב למשהו שבכלל לא רציתי, קלוביש.‬
‫הכול באשמתך! מה עכשיו?‬
‫"חמישים אלף ועשינו עסק."‬
‫עשינו עסק.‬
‫אתה שומע אותי, קלוביש?‬
‫חזק וברור.‬
‫תתנהגי בטבעיות, כאילו את אדם הגון.‬
‫אני לא יודעת איך, נולדתי לא הגונה.‬
‫אל תעני לי! הם יחשבו שאת משוגעת.‬
‫הם כבר חושבים ככה.‬
‫אני מדיום, אני כאן בשביל המשפחה שלכם.‬
‫המנוח בדיוק נרשם בכניסה לגן עדן, ‬ ‫הכול בסדר.‬
‫האנרגייה שלך מלוכלכת.‬
‫אני אתפלל למענך.‬
‫אלוהים!‬
‫אתה מת או חי?‬
‫מגיע לכאן איש, הוא חי?‬
‫זה פורטונאטו.‬
‫אלוהים!‬ ‫-פורטונאטו, נעים מאוד.‬
‫אל תעשה את זה!‬ ‫אנחנו לא יכולים לדעת אם אתה חי,‬
‫אתה כמו רוח רפאים.‬
‫סאו פאולו נבנתה על בית קברות של ילידים.‬
‫סאו פאולו היא כמו בית קברות עם שתי קומות.‬
‫האנרגייה כאן ממש מלוכלכת!‬
‫יש לי צמרמורת. מה לעזאזל…?‬
‫אני כאן בשביל הציור.‬ ‫-בקשר לזה,‬
‫אני לא הזייפנית.‬
‫אני מדיום, ואני משתמשת ברוחניות כדי לצייר.‬
‫אני לא משתמשת בידיים שלי,‬ ‫זאת טכניקה ייחודית.‬
‫אני מציירת עם כפות הרגליים שלי, ואני עושה…‬
‫אתה צריך לראות את זה.‬
‫לא אכפת לי אם את מציירת אותם או לא.‬
‫אני כאן בשביל הציור. איפה הוא?‬
‫מה זה היה, לוהאן?‬ ‫-מה?‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫כן!‬
‫יותר מדי אנשים מדברים במקביל.‬
‫אני מתנצלת.‬ ‫יש לי חיבור מעולה, הם ממש קרובים.‬
‫יש אומנים גדולים שקבורים כאן!‬ ‫הם מדברים אליי.‬
‫הם מרוצים מאוד מהעסקה שלנו.‬ ‫זאת עסקה של פעם בחיים. או במוות.‬
‫אני סתם צוחקת.‬
‫תגידי שנכנס לך משהו לעין.‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-נכנס לי משהו לעין.‬
‫העיניים שלי! משהו נכנס אליהן.‬
‫למה ההומלס הזה מסתכל עלינו?‬ ‫-מה? הומלס?‬
‫ההוא שם?‬
‫לא ראיתי אותו, הוא הסתווה כאן.‬
‫בבתי קברות יש קבצנים.‬
‫אלה מנחות הוודו.‬
‫הם אוכלים את המנחות מכיוון שאין להם אוכל.‬
‫זה אוכל לקדושים, זה מעולה.‬
‫גמבו, צלי… זה שמימי, ממש טעים.‬
‫מצטערת.‬ ‫-אני אשאל שוב.‬
‫את מכירה את ההומלס הזה?‬ ‫-למה שאכיר אותו?‬
‫זה מגוחך! אף אחד לא מכיר הומלסים.‬
‫יש מישהו שמתקשר אליהם‬ ‫ומזמין אותם לשתות משהו?‬
‫אין דבר כזה!‬ ‫בוא נגיע לעיקר. הפורטינרי שלך.‬
‫אמרתי לך שזה יעבוד.‬
‫אנחנו צוות! אנחנו צמד!‬
‫כן, אנחנו צמד!‬
‫היי, בוא נשיר דואט. לא שרים ביחידים.‬
‫אמרת שאנחנו צמד, אז בוא נשיר.‬
‫איזה צמד אנחנו?‬ ‫-סנדי וג'וניור, כמובן.‬
‫גם הם אח ואחות.‬ ‫-אז אני סנדי!‬
‫אני אמרתי ראשון.‬ ‫-ברור שלא!‬
‫אני סנדי, אני אישה. אתה ג'וניור.‬
‫לא רוצה להיות ג'וניור.‬
‫אני לא חייב להיות ג'וניור,‬ ‫אני לא מתחבר אליו.‬
‫אני יותר דומה לסנדי, את יודעת?‬
‫אני אהיה סנדי, מצטער.‬
‫אז נהיה סנדי וסנדי.‬ ‫אני לא אהיה ג'וניור רק כי אתה סנדי.‬
‫בסדר, סנדי וסנדי.‬
‫נגיד לחברה שהכללים לא מעניינים אותנו.‬
‫אנחנו יכולים לעשות מה שאנחנו רוצים.‬ ‫-מעולה. בוא נשתה משהו, סנדי.‬
‫"החלטתי לשים את הקלפים על השולחן‬
‫החלטתי לרדוף אחריך‬
‫ולהראות שאני משוגעת‬
‫עליך‬
‫כדאי שתחשוב‬
‫על מה שתגיד לי‬
‫אני רוצה מישהו שיאהב אותי‬
‫כדאי שתחשוב‬
‫על מה שתעשה‬
‫כדי לא להכאיב לי‬
‫אני תמיד אוהב אותך‬
‫אני תקועה עליך, וזה אמיתי‬
‫בוא אליי‬ ‫-בוא אליי‬
‫בוא נהיה מאושרים!‬ ‫-בוא נהיה מאושרים!"‬
‫קלוביש?‬
‫- ר. לייטה ריביירו -‬
‫אחר צוהריים טובים.‬
‫ברוכים הבאים לאירוע היפהפה הזה.‬ ‫אתם עושים אותו יפהפה.‬
‫אני רואה שיש לנו אורחים מכובדים כאן היום,‬
‫אבל כוכבת האירוע‬
‫היא יצירה נדירה ביותר של פורטינרי.‬
‫בואו נראה אותה, בבקשה.‬
‫איזה ציור יפה! יש לי צמרמורת.‬
‫עבר זמן מאז שראיתי פורטינרי מקרוב כל כך.‬
‫הבעלים של יצירת האומנות הנדירה הזאת‬
‫הוא אישיות חשובה ביותר בברזיל,‬
‫סנאטור אפונסו נרקוס, שנמצא איתנו כאן היום.‬
‫בבקשה, סנאטור, קום.‬
‫חליפה יפה, סנאטור.‬
‫תודה. אתה יכול לשבת.‬
‫המחיר הראשוני של יצירת המופת שלנו,‬
‫כפי שקבעו השמאים שלנו,‬
‫הוא 800 אלף ריאל.‬
‫מישהו?‬
‫מיליון! נהדר!‬
‫מיליון! מי מציע יותר?‬
‫יש לנו כאן חובב מושבע, 1,2 מיליון!‬
‫מי מציע יותר? 1,4 מיליון!‬
‫תתכונן, קלוביש. הגיע הזמן.‬
‫מלא את הכוס שלי.‬ ‫-תבקשי ממלצר אחר.‬
‫עכשיו, קלוביש.‬
‫לוהאן, לא! מה את עושה פה?‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-פעם ראשונה…‬
‫איך הגעת הנה?‬
‫עקבתי אחריך.‬
‫לכי מכאן. תאמיני לי, זה לטובה.‬
‫להאמין לך, קלוביש?‬
‫מה אתה מסתיר?‬
‫אני מסתיר אותך מהשוטרים! לכי מפה.‬
‫סליחה.‬
‫מי מציע יותר? יש לי שם 2,3 מיליון.‬
‫מישהו?‬
‫יש לי 2,6 מיליון ריאל!‬
‫מישהו? 2,8 מיליון.‬
‫זה מרוץ צמוד מאוד.‬
‫מי מציע יותר?‬
‫שלושה מיליון!‬
‫הבחור שקנה אותו ממני קונה אותו שוב?‬
‫מה אתה מתכנן, קלוביש?‬
‫נמכר לאדון שם מאחור. מזל טוב!‬
‫בואו נשמע מחיאות כפיים.‬
‫אני לא יכול להסביר עכשיו! לכי מפה!‬
‫לא לפני שתסביר לי הכול!‬
‫את מפריעה לי, לכי!‬
‫עצרו.‬
‫רק רגע.‬
‫יש לי משהו בשבילכם.‬
‫למה מלצר מפריע למכירה הפומבית?‬
‫ויש כאלה שאומרים שאנשים לא מעריכים אומנות.‬
‫אתה מתכנן להשתתף במכירה? נרשמת לאירוע הזה?‬
‫לא, לא באתי בשביל זה.‬
‫אני כאן כדי להציע הצעה.‬
‫אם הציור הזה כאן שווה שלושה מיליון,‬ ‫אז תגידו לי משהו.‬
‫כמה שווה הציור הזה?‬
‫מה? העתק מזויף?‬
‫איזה? שלי או של הסנאטור?‬
‫או שניהם?‬
‫מי מהם מזויף יותר?‬
‫עצור אותו, סגן.‬ ‫-הוא מטורף. אבטחה!‬
‫שימו לב, כולם. המכירה הפומבית הסתיימה!‬
‫מה?‬
‫מה קורה פה?‬
‫אנא מכם, ‬ ‫עזבו את המקום בצורה רגועה ומסודרת.‬
‫אני אקח מכם תצהירים.‬
‫לא אתה, סנאטור. חכה רגע.‬
‫כן, חכה רגע.‬
‫עצור.‬
‫סנאטור, אני מפקד המשטרה.‬
‫אני מתנצל, אדוני,‬
‫אבל קיבלתי טיפ בנוגע למזימת הלבנת כספים‬
‫שמעורב בה הציור שלך.‬
‫לא שזה אומר שאתה מעורב,‬
‫אבל יש ראיות לכך שהציור הזה מזויף.‬
‫סגן, אני סנאטור פדרלי.‬
‫יש לי פרבילגיות שיפוטיות.‬
‫באמת?‬ ‫-אל תדאג.‬
‫אני אעשה כל שביכולתי‬ ‫כדי להבהיר את המצב הזה.‬
‫ברשותך.‬
‫הוא שילם 50 אלף על הציור,‬
‫כדי שיוכל לקבל עליו‬ ‫שלושה מיליון באופן חוקי.‬
‫כסף שחור ממקור לא ידוע‬ ‫ייכנס באופן חוקי לחשבון שלו.‬
‫סגן, בבקשה,‬ ‫אתה יכול לדבר עם עורכי הדין שלי.‬
‫אני סומך על מערכת הצדק.‬ ‫-לא תעצור אותו?‬
‫עצור אותו! אז אני אעשה זאת!‬ ‫-לא!‬
‫אתה מכאיב לי!‬ ‫-אני אעשה מעצר אזרחי!‬
‫עצור אותו, בן אדם!‬ ‫-המפקד.‬
‫מה קורה פה, קלוביש?‬
‫לא, לא אותה.‬
‫הסנאטור חופשי ללכת, אבל היא לא?‬
‫ככה זה.‬
‫הבטחת לי הונאת הלבנת כספים‬ ‫עם ציורים מזויפים וסנאטור.‬
‫בסנאטורים אי אפשר לגעת. מי נשאר?‬
‫הזייפנית והמקבל.‬
‫אתה לא יודע שהחולייה החלשה תמיד מפסידה?‬
‫זאת לא הייתה העסקה!‬ ‫-אני עשיתי עסקה איתך.‬
‫אתה הכנסת אותה לזה.‬
‫אם היית אומר לי את האמת, זה לא היה קורה.‬
‫אני לא יכול לחזור בידיים ריקות. ‬ ‫אני צריך לחשוב על הקידום שלי,‬
‫נכון?‬
‫קחו אותה.‬ ‫-לא, היא אישה הגונה.‬
‫היא עובדת, יש לה קרון.‬
‫כן, יש לי קרון.‬ ‫-היא לוחמת. אני הכרחתי אותה לעשות את זה.‬
‫אמרת שהכול מוכן לפעולה.‬
‫אמרתי לך שאני נטל.‬
‫אתה יכול להשתמש בכל זה נגדי,‬ ‫אבל תן לה ללכת.‬
‫תרחיק אותי מהחברה ומהאנושות,‬
‫אבל אל תיקח את האדם היחיד שאני אוהב.‬
‫מה זה, אופרת סבון? מה אתם בדיוק?‬
‫אחים.‬
‫- כעבור 18 חודשים -‬
‫אני ריציתי את המאסר שלי, בסדר?‬
‫בית המשפט, מצד שני,‬
‫גזר עליי שמונה שנים בכלא,‬ ‫אבל בהדרגה קיצץ בעונש שלי.‬
‫בהתחלה הוא קוצץ בזכות העובדה‬ ‫שעזרתי לפתור את הפשע שביצעתי בעצמי.‬
‫אחר כך הוא קוצץ אפילו עוד.‬
‫היו כל כך הרבה ערעורים,‬
‫שאני חושב שהשתחררתי‬ ‫עם כמה נקודות זכות אצל החוק.‬
‫ואם אתם חושבים שהמאסר שלי היה קצר,‬
‫אפילו עם כל הראיות,‬
‫הסנאטור יצא בלי עונש.‬
‫אני לא מאמינה!‬
‫- התחמנים -‬
‫בבקשה.‬
‫"הונאה כפולה" מגיעה עם שני המבורגרים,‬ ‫גבינה, חסה ועגבנייה.‬
‫"ציפור חופשייה" מגיעה עם קציצת עוף‬ ‫ועם הרוטב המיוחד שלנו.‬
‫ל"מרמה טבעונית" יש טעם של בשר,‬
‫אבל זה למעשה חציל ברוטב ברביקיו.‬
‫ואת "סלט הנוכלים" אנחנו מכינים מטופו.‬
‫אני לא אוהב את זה.‬ ‫-אני כן.‬
‫באמת?‬ ‫-בטח.‬
‫שניים כאלה.‬ ‫-שניים?‬
‫פעמיים "סלט נוכלים", לוהאן!‬
‫מייד!‬
‫זאת מפית טובה! היא מעולה!‬
‫אני גאה להגיש מוצרים טובים ללקוחות שלי.‬
‫יש לנו כאן רוטב ברביקיו ומיונז.‬
‫מיונז אמיתי, הוא מדהים!‬
‫תיהנו.‬ ‫-תודה.‬
‫"סלט נוכלים" אף פעם לא עשה לאף אחד בחילה.‬
‫יש דברים הרבה יותר גרועים.‬
‫אל תהיה עצלן, קלוביש!‬
‫תחזור לעבודה, מותק!‬
‫יש לנו חשבונות לשלם.‬ ‫-אבל אני עובד!‬
‫את לא רואה? אני עובד.‬
‫תרצי עוד משהו? את רואה? אני עובד.‬
‫לכי להכין את הכריכים שלך.‬
‫תכתבי שהייתה לה תקופה אגוז-ברזילאית.‬
‫לא ייאמן.‬
‫אימפרסיוניסטים מציירים את המציאות בעיניהם,‬ ‫את היופי בעיניהם.‬
‫זה משעמם.‬ ‫-זה משעמם.‬
‫יצאת מהארון?‬
‫אתה כבר בחוץ?‬
‫צ'יזבורגר לוהאן, צ'יקן לוהאן,‬ ‫ סלט לוהאן ו…‬
‫הולאנה!‬
‫תתחילי מחדש.‬
‫נסי שוב.‬
‫כן, אין לי רישיון, ‬ ‫אני לא יכולה למכור אוכל,‬
‫אבל אתה לא יכול…‬
‫חכה רגע!‬ ‫-בואי נחזור.‬
‫המסיבה הזאת מעולה!‬ ‫-היא גרועה!‬
‫חכה, בן אדם!‬
‫עזוב אותי! למה אנחנו הולכים?‬
‫בוא נחזור!‬
‫תישאר כאן איתי.‬ ‫-בואי נלך.‬
‫עזבי את הזרוע שלי!‬ ‫-אני לא אעזוב!‬
‫בואי נלך לישון.‬
‫אני מנסה.‬
‫חיל האוויר שלח אותנו לכאן,‬
‫ואתה שולח אותנו חזרה לחיל האוויר?‬
‫מה אנחנו אמורים לעשות?‬
‫את מגישה מיונז מזויף…‬ ‫-תיזהר!‬
‫זה משוחרר.‬
‫למען השם, אל תעשה את זה!‬
‫רציתי להיות רופאה.‬
‫הבעיה היא…‬
‫שבין הגרסה הנוכחית שלי לגרסה שלי כרופאה…‬
‫סליחה.‬
‫שניים כאלה.‬ ‫-שניים? פעמיים סלט…‬
‫ביי!‬
‫הפלת את המיקרופון.‬
‫ותקשיב, אם אני הישרדות…‬
‫אם אני הישרדות.‬ ‫-אם אני הישרדות.‬
‫ההונאה האחרונה שלנו ביחד. הונאה גדולה.‬
‫ידעתי, אתה יודע?‬
‫ידעתי…‬
‫ידעתי, אתה יודע?‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬