Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Kdybyste mi řekli
před rokem,
že budu zavřený v domě svém.
Řekl bych vám
před rokem,
zajímavé, běžte si po svém.
Promiňte, že vypadám příšerně.
Měl jsem jít na stříhání, ale zrušili to.
Robert se cítí depresivně.
Ne!
A tak se dnes pokusím jen
stoupnout si, sednout si,
zase pracovat.
Je to na nic, ale musím dělat.
Sedím si, píšu vtipy,
zpívám hloupé songy.
Mrzí mě, že jsem zmizel,
ale něco jsem vám natočil.
Taťka vám udělal vaše oblíbené, pusinku otevřete.
Tady to máte.
Je krásný den,
doma zůstaneme.
Zkouška kamery.
Svět se mění,
planeta se otepluje.
Co se to kurva děje?
Přeuspořádání.
Jako by se všechno stalo najednou.
Co se to kurva děje?
Lidé na ulicích povstávají,
válka, sucho.
Čím víc se dívám,
tím víc vidím, že už tu není nic vtipného.
Je komedie u konce?
Mám vás nechat být?
Protože kdo teď bude chtít
v této době vtipkovat.
Měl bych v této době vtipkovat?
Chci zanechat tento svět
lepší, než byl.
A obávám se, že komedie nepomůže,
a tu obavu jsem si nevymyslil.
Měl bych se přestat snažit být vtipný?
Měl bych rozdat všechny peníze svý?
Ne!
Co mám dělat?
Uzdravit svět komedií.
Tvojí nepopsatelně mocnou komedií.
Svět potřebuje ukázat směr.
Od bělocha jako jsem já.
- Bingo. - Který léčí svět komedií.
To je ono.
Svět je v prdeli.
Systematické utlačování.
Mzdová nerovnost.
A ty další věci.
A je jen jedna věc, kterou můžu udělat,
zatímco budu placen a středem pozornosti.
Uzdravit svět komedií.
Metaforicky udělat rozdíl doslovný.
Vejde chlápek do baru
a já mu držím místo.
Tak se uzdravuje svět komedií.
Jsem zvláštní typ bělocha.
Nahlédl jsem do sebe a chci být nositelem změn.
Takže využiju své výsady pro dobro.
Ano, tak to má být!
Američtí běloši,
měli jsme slovo už nejméně 400 let.
Takže bych už asi měl zmlknout.
Nudím se.
To nechci.
Musí to jít i jinak.
- Ano. - Abych mohl pomoct.
Aniž bych jen přihlížel.
- Nikdy. - Čekání skončilo.
Jsem bílej a zachraňuji svět.
Pane, pomoz mi v sobě probudit Sandru Bullock ze Zrození šampióna.
Sandra Bullock!
Uzdravit svět komedií.
Metaforicky udělat rozdíl doslovný.
KOMEDIE
A ano, nejspíš mi i zaplatí,
ale udělal bych to i zadarmo.
Uzdravuji svět komedií.
Když se probudíš v domě, který je plný dýmu,
nepanikař,
zavolej a zasměj se mému vtipu.
Když uvidíš bělochy s kupou bílých plášťů,
nepanikař, zavolej a já ti povím pár svých vtipů.
Sakra!
Měl bych v této době vtipkovat?
Když ucítíš spálený toast,
máš mrtvici, nebo jsi spálil svůj toast.
Když se probudíš v domě, který je plný dýmu,
nepanikař, zavolej a zasměj se mému vtipu.
Když uvidíš bělochy s kupou bílých plášťů,
nepanikař, zavolej a já ti povím pár svých vtipů.
Sakra!
Měl bych v této době vtipkovat?
Pomozte mi někdo,
protože já nevím.
Chci zanechat tento svět
lepší, než byl.
A obávám se, že komedie nepomůže,
a tu obavu jsem si nevymyslil.
Měl bych se přestat snažit být vtipný?
Měl bych rozdat všechny peníze svý?
Ne!
Vím, co musím udělat.
Uzdravit svět komedií.
Metaforicky udělat rozdíl doslovný.
Přísahal jsem, že se nevrátím,
ale už jsem zpátky na nohou.
A uzdravuji svět komedií.
Nazdárek.
Vítejte u tohoto čehosi.
Posledních pár měsíců pracuju,
testuju tuhle kameru a světla a píšu.
A rozhodl jsem se, že se pokusím vytvořit nový speciál.
Opravdu.
Nebude to normální speciál,
protože tu není žádné publikum ani štáb.
Jen já a moje kamera
a vy a vaše obrazovky.
Tak, jak to zamýšlel náš Pán.
A celý tenhle speciál bude natočen v tomhle pokoji.
A místo toho, aby byl natočen
za jednu noc, bude natočen za tak dlouho,
jak dlouho ho potrvá dokončit.
Doufám, že se vám bude líbit.
Doufám, že vám tenhle speciál dá to,
co v posledních měsících dal mně, což je…
že mě rozptyloval od toho,
abych si nevystřelil mozek z hlavy.
Takže…
Jo, díky.
A varování.
Už teď vím, že tenhle speciál bude
tak trochu chaos,
takže neočekávejte neuvěřitelně plynulé přecho…
Nalij mi drink a najdi mi pár minut volných.
Budu si dnes večer volat s mámou.
Těch 40 minut je zásadních.
Budu si dnes večer volat s mámou.
Zavolám, ona to zvedne a má mokré vlasy.
Řeknu: „Byla jsi ve sprše?“
Ona řekne: „Jak to víš?“
Řeknu: „Máš mokré vlasy.“ Ona řekne: „Aha, jo.“
Řeknu kámošům, že potřebuju čas, jo.
Budu si dnes večer volat s mámou.
Drží si svůj iPhone pět ne víc jak 15 centimetrů od tváře zas.
Jo, budu si dnes večer volat s mámou.
Říká: „Podívej, kdo je tu,
pozdrav svého otce.“
Říká: „Jak se máš, kámo?“
Říkám: „Je to pohoda.“
A to je náš nejhlubší rozhovor během mého života.
Dívám se, jak hledá brýle hodiny.
Budu si dnes večer volat s mámou.
Ona mi poví vše
o finále šesté řady Černé listiny.
Budu si dnes večer volat s mámou.
Moje matka si zakrývá kameru palcem.
Ztrácím čas voláním se svým rodičem.
Moje matka si zakrývá kameru palcem.
Ztrácím čas voláním se svým rodičem.
Moje matka si zakrývá kameru palcem.
Ztrácím čas voláním se svým rodičem.
Moje matka si zakrývá kameru palcem.
Ztrácím čas voláním se svým rodičem.
Ahoj, děti.
Dnes se naučíme něco o světě.
Svět kolem nás
je fakt úžasný.
Ale jakpak funguje?
Musí být velice složitý.
To tajemství je, že svět může fungovat,
jen když všechno funguje společně.
Včela pije z květiny
a s pylem odlétá.
Veverka na stromě roznáší semínka spadlá.
Všechno funguje společně.
Ten největší slon, ta muška nejmenší,
ptáčci na nebi, sysli pod zemí.
A každý cvrček, každá rybka v moři.
Dávají, co můžou, a dostávají, co potřebují.
Takhle svět funguje.
Od A po Zebru až k červům v zemi.
Takhle
to funguje.
Ahoj, všichni. Podívejte, kdo přišel pozdravit.
Tohle je Fuseklák.
Hej!
Kdes byl, Fusekláku?
Byl jsem tam, kde vždycky jsem, když mě nemáš na ruce.
V děsivém mezním prostoru mezi stavy bytí.
Ani úplně mrtvý, ani úplně živý.
Je to podobné stálému stavu spánkové paralýzy.
Fusekláku, zrovna mluvíme o světě a o tom, jak funguje.
Panečku, to zní komplikovaně.
Víš něco, co bys nás chtěl o světě naučit?
Asi bych neřekl nic víc, než už jsi sám řekl.
Tak to nevím, Fusekláku.
Co kdybys to zkusil?
Tak jo.
Ta krásná pohádka
co nás učí v dějepise
je prokazatelně falešná
a vyučovaná zastarale.
Copak nevíš, že svět je vystavěn na krvi
a genocidě a vykořisťování.
Globální síť kapitálu
v podstatě funguje,
aby rozdělila dělníka
a výrobní zdroje.
A FBI zabila Martina Luthera Kinga.
Soukromý majetek je vlastně krádež
a neoliberální fašisti ničí levici též.
A každý politik,
každý polda na ulici
chrání zájmy pedofilní korporátní elity.
Takhle svět funguje…
Vážně?
Takhle svět funguje.
Zdecimuj domorodce, říkej, žes tam byl první.
Takhle
to funguje.
To je docela nářez.
Nekecej.
Jak můžu pomoci?
Přečti si knihu nebo něco, já nevím.
Jen mě nezatěžuj zodpovědností tě vzdělávat.
Je to nesmírně vyčerpávající.
Promiň, Fusekláku.
Jen jsem se snažil být lepším člověkem.
Proč furt vy, bohatí zasraní běloši,
vidíte každý sociálně-politický konflikt
skrze myopické čočky své vlastní seberealizace?
Tady nejde o vás.
Takže buď jděte s dobou, nebo uhněte kurva z cesty.
Pozor na pusu, kámo. Pamatuj, kdo je tu na čí ruce.
Ale to jsem… To si teď kurva neposlouchal?
- Máme zakořeněné… - Fajn.
Počkej! Ne, prosím! Nechci zpátky.
Nemůžu se tam vrátit.
Prosím.
Omlouvám se.
Budeš se chovat slušně?
Ano.
Ano, co?
- Ano, pane. - Podívej se na mě.
Ano, pane.
To je lepší.
Takhle svět funguje.
Doufám, že ses poučil.
Poučil a bolelo to!
Takhle
to funguje.
Ne!
Ahoj, jsem Bo Burnham.
Jsem bývalý komik
a teď dělám sociálního poradce pro obchodní značky.
Je teď velmi vzrušující být značkou.
Je to taky trochu děsivé, protože zákazníci od značek očekávají
mnohem víc než v minulosti.
Během tohoto velmi potřebného
a odkládaného společenského zúčtování, které v kultuře máme,
už není přijatelné, aby se značky k situaci nevyjadřovaly.
Spotřebitelé chtějí vědět: „Jste ochotní využít
povědomí o vaší značce k pozitivní sociální změně?“
To povede k dalšímu povědomí o značce.
Otázka, na kterou se ptám značek, se kterými spolupracuju, je:
„Budete na správné straně historie?“
Otázkou není: „Co prodáváte?“
Nebo: „Jakou službu poskytujete?“
Otázka je: „Za čím stojíte?“
Kdo jsi, Bagel Bites?
Všechny velké společnosti se bojí
všech společenských změn. Já přijdu a toho strachu je zbavím.
Říkám jim: „Jen buďte upřímní.
Řekněte svým zákazníkům, že JPMorgan je proti rasismu.“
Teoreticky.
Otázka už není:
„Chcete si koupit Wheat Thins?“ Například.
Otázka teď je:
„Podpoříte Wheat Thins v boji proti lymské borelióze?“
Už žádné přikrašlování. Svět je…
je v prdeli.
A jako značka máte na výběr. Můžete
se schovat a zahrabat do písku a doufat, že se to spraví samo,
nebo si vyhrnete rukávy
a dáte se do práce.
A prodávat Butterfingers.
Otevřené okno,
román,
pár držící se za ruce.
Avokádo,
báseň
vepsaná do písku.
Čerstvý sníh na zemi,
zlatý retrívr s květinami.
Je tohle nebe?
Nebo je to jen běloška,
Instagram bělošky.
Běloška,
MŮŽE OBSAHOVAT VÍNO
Instagram bělošky.
Běloška,
Instagram bělošky.
Běloška,
Instagram bělošky.
Latté art,
maličké dýně,
chlupaté ponožky,
stolek z naplaveného dřeva,
Ruth Bader Ginsburg a její kývající postavička.
NENÁVIST
Vyšívaná liška,
z Pána prstenů jakýsi citát náhodný
nesprávně Martinu Lutheru Kingovi připsaný.
Je tohle nebe?
Nebo se dívám na bělošku?
Instagram bělošky.
Běloška,
Instagram bělošky.
Běloška,
Instagram bělošky.
Běloška,
Instagram bělošky.
Její oblíbená fotka mámy.
Popisek říká:
„Nemůžu tomu uvěřit.
Už je to deset let, co jsi pryč.
Mami, chybíš mi.
Chybí mi společný posez na verandě.
Pořád se snažím přijít na to, jak bez tebe žít.
Už je to trochu lepší, ale furt to nesu těžce.
Mami, mám práci a žiju ve vlastním bytě.
Mami, mám přítele a miluju ho šíleně.
Tvoje holčička si vede vcelku dobře.
Mami, mám tě ráda a dej pusu a obejmi za mě otce.
Salát a kozí sýr,
nasvícená houpací síť.
SEN - VĚŘIT - PŘÁNÍ
Prostá sklenka vína.
Fantasticky neoriginální politické pouliční umění.
Lapač snů koupený v Urban Outfitters,
vintage neonová písmena.
MOJE OBLÍBENÁ POZICE CEO
Tři malá slůvka, párek hrdliček
a od milované osoby prstenem ozdobený prsteníček.
Je tohle nebe?
Nebo je to jen běloška,
Instagram bělošky.
Běloška,
SELHÁNÍ - BLÁZEN - ŠKAREDÝ
DRSŇÁK - STATEČNÝ - CHYTRÝ
Instagram bělošky.
Běloška,
Instagram bělošky.
Běloška,
Instagram bělošky.
Běloška,
Instagram bělošky.
Běloška,
Instagram bělošky.
Běloška,
Instagram bělošky.
Běloška,
Instagram bělošky.
Mám na vás otázku.
Je to nutné?
Je nutné, aby každý člověk na této planetě
vyjadřoval každý svůj názor, který má
na každou věc, která se stane,
a všichni najednou?
Je to… Je to nutné?
Nebo se zeptám trochu jinak.
Může každý…
už zavřít hubu?
Může každý,
každý,
každý, každý jeden člověk,
může každý…
prostě zavřít hubu o všem…
O každé věci?
Může každý člověk
přestat mlít o jakékoli věci
aspoň na hodinu?
Je to možné?
A vím, že si říkáte: „Ty teď ale furt meleš.“
A to je pravda, ale…
Kdo chce kávu, musím na pochůzku.
Píšu si objednávky pro každou osobu.
Zadarmo káva, zadarmo snaha.
Jsem neplacený stážista.
Třídit papíry, pobíhat okolo,
sedět na schůzi, nepromluvit ani slovo.
Sotva lidé, vše zákonné.
Neplacený stážista.
Vracíš se na kolej, celý den pracuješ.
Hypotéku si dovolit nemůžeš, proto porno si stahuješ.
Protože jsi stážista,
neplacený.
Ahoj, všichni.
Říkal jsem si, že udělám video, jak reaguju na video, co jste teď viděli.
Snad to bude zábava.
Takže mám připravený notebook. Takže jsem připravený a jdeme na to.
Kdo chce kávu, musím na pochůzku. Píšu si objednávky…
Ta píseň je dobrá.
Nápad k této písni byl takový, že vlastně existuje tolik písní
o pracující třídě,
ale skoro žádné o zneužívání pracovní síly v moderním světě.
Takže to byla ta myšlenka.
Sotva lidé, vše zákonné…
Ve videu mám kratší vousy, protože jsem to točil před pár týdny.
…kolej, celý den pracuješ. Hypotéku si dovolit nemůžeš, proto…
Myslím, že je to dobrý. Ta píseň, ne vousy.
Neplacený…
A pak střih. Myslím, že je vtipné to střihnout…
…udělám video, jak reaguju na video, co jste teď viděli.
- Snad to bude zábava. - Co…
Takže mám…
Protože pak se přehraje tohle video.
Jasně. Takže teď, jasně.
Fajn, tak budu pokračovat.
Takže to jsem já, jak reaguju na tu písničku.
Vysvětluju, co ta píseň znamená.
A o čem je. Jsem trochu domýšlivý.
Je to takový instinkt, který mám, kdy vše, co napíšu,
musí mít hlubší význam nebo co.
Ale je to hloupá píseň a vlastně vůbec nic neznamená
a není moc pěkné, že cítím nutkání,
takové zoufalé nutkání, abych vypadal inteligentně.
A video tu končí,
jak vidíte.
A podívejte, jsem velmi zmatený, protože na sebe zírám.
Nevím, na co se dívám, pomalu se začínám chytat
a uvědomuju si, co se děje.
A teď se rozhoduju, že budu reagovat
na to video, kde reaguju na video.
Takže tady reaguju na svoji reakci
a kritizuju svoji původní reakci, že jsem domýšlivý,
což je doopravdy jen obranný mechanismus.
Bojím se, že se proti mně vznese vlna kritiky,
že ji radši sám vznesu dřív než ostatní.
A říkám si: „Jasně, jsem si vědom, že jsem blbej,
což ze mě dělá menšího blbce.“ Ale nedělá.
Sebeuvědomění nezprošťuje nikoho ničeho.
Plešatím? Tohle je fakt znepokojivé.
Nechci se na sebe takhle dívat a chci, aby to skončilo.
Chci, aby to skončilo. Zastavuju to.
Takže, fajn, to byla moje reakce na tu písničku
a snad se vám to líbilo.
Generální ředitel, podnikatel,
v roce 1964 narozen.
Jeffrey,
Jeffrey Bezos.
Generální ředitel, podnikatel,
v roce 1964 narozen.
Jeffrey,
Jeffrey Bezos.
No tak, Jeffrey, zvládneš to.
Vydláždi cestu, opři se do toho.
Řekni nám proč, ukaž nám jak.
Podívej, odkud jsi a jak jsi dopad.
Zuckerberg a Gates a Buffet.
Amatéři se můžou sbalit.
Ojet jejich ženy a pít jejich krev.
No tak, Jeffe, jen do nich!
Nevím, jak vy,
ale nedávno jsem přemýšlel o tom,
že možná dovolit
obřím korporacím digitálních médií
zneužívat neurochemické drama
našich dětí pro zisk.
Víte, že to možná od nás…
bylo
špatné rozhodnutí.
Možná…
Možná, že zploštění celého
subjektivního lidského poznání do
neživé směny hodnot,
která nikomu neprospívá,
kromě teda, řekněme,
hrstce šilhavých mloků v Silicon Valley.
Možná, že to
jako věčný způsob života,
možná to…
není dobrý.
Jsem…
nadrženej.
Sexting.
Není to sex, je to druhá nejlepší možnost.
Sexting.
AT&T.
Jsem v posteli,
jsem na tebe připraven.
Dneska na to půjdeme pomalu.
Použijeme jen smajlíky,
nepotřebujeme spojení fonetické,
budeme mluvit sprostě jako staří Egypťané.
Ty mi pošleš broskev,
a já mrkev zpět.
Ty pošleš ruské kolo,
nad tím musím přemýšlet.
Já pošlu útržek vstupenky
značící, že ruské kolo je tvé tělo.
A já bych na něj rád nastoupil.
Ale ne!
Co když si teď myslíš, že naznačuju,
že tvoje vagína je velká jako ruské kolo?
Sakra.
Pošleš zpátky sněhuláka,
krize zažehnána.
- Díkybohu. - Sexting.
Není to sex, je to druhá nejlepší možnost.
Sexting.
AT&T.
Už žádné smajlíky, teď na slovíčko.
Ptám se, co máš na sobě, ty odpovíš: „Jen tričko.“
Ptáš se: „Jsi nahý?“
Píšu: „Jo, kromě cylindru.“
Odpovíš: „LMAO, ale to pochybuju.“
Jsem vzrušený jen z myšlenky, co bych s tebou dělal.
Protože v mé hlavě jsem ve tvé posteli. A není nic, co bych nedělal.
Pro takové noci byl ten internet stvořen.
Miluju tě, zlato. Pošli prosím fotku svých ňader.
Sexting.
Není to sex, je to druhá nejlepší možnost.
Sexting.
Sextujeme.
AT&T.
Poslala jsi fotku a teď chceš fotku mou.
Ježišikriste, já si snad nedám pokoj.
Blesk na mobilu je mé světlo jediné,
ale s bleskem je mé péro děsivé.
Vycouvám a pošlu fotku své hlavy.
Protože mé péro vypadá jak mimino z Mazací hlavy.
Říkáš, žes poslala svá prsa, že to není fér.
Tak ti ho posílám a pak se mi vybije telefon.
Další noc o samotě, jo.
Sám ve svém domě, jo.
Jsem sám, jednu ruku na péru a druhou na svém mobilu, jo.
Další noc o samotě, jo.
Sám ve svém domě, jo.
Jsem sám, jednu ruku na péru a druhou na svém mobilu, jo.
Další noc o samotě, jo.
Sám ve svém domě, jo.
Jsem sám, jednu ruku na péru.
- A druhou na svém mobilu, jo. -Číča.
- Další noc o samotě, jo. - Prsa.
- Sám ve svém domě, jo. - Koule.
Jsem sám, jednu ruku na péru a druhou na svém mobilu, jo.
Ahoj, všichni.
Jen chci udělat krátké video, abych vám poděkoval.
Děkuju, že se na tohle díváte.
Jak víte,
opravdu se snažím, abych vám nabídl
kvalitní obsah, který se vám snad bude líbit.
Takže to, že se vám líbí, pro mě hodně znamená.
Takže děkuju a dívejte se dál,
protože toho mám ještě dost v zásobě.
Tak se zatím mějte, lidi.
Snaha být vtipný a zavřený v pokoji.
Na to není už co říct.
Můžeš být vtipný, když jsi zavřený v pokoji…
Moc jsem se kurva nadechl.
Snaha být vtipný a zavřený v pokoji.
Na to není už co říct.
Můžeš být vtipný, když jsi zavřený v pokoji?
Být uvnitř a nějak to využít.
Děláš ksichty,
zkoušíš vtipy,
děláš tiché zvuky.
Byl jsem dítě zavřené v pokoji.
Na to není už co říct.
Když jsi dítě a jsi zavřený v pokoji,
dostat se z toho, musíš kuráž mít.
Děláš ksichty,
zkoušíš vtipy,
děláš tiché zvuky.
Ale, ale.
Podívejme, kdo je opět uvnitř,
šel jsem ven,
abych se zas schoval dovnitř.
Ale, ale.
Kámo, už jsi připraven,
teď vyjdi s rukama nad hlavou,
jsi obklíčen.
Ještě jednu.
Vyrostl jsem klasicky na předměstí.
Malé město v Massachusetts, převážné bílý.
V obleku a kravatě chodil jsem do kostela v neděli,
ale ve volném čase sledoval Griffinovi.
Začal jsem dělat komedii, když mě ještě vodili za ruku.
Psal jsem urážlivé věci a říkal je na každým kroku.
Otče, odpusť mi, nevěděl jsem, co dělám,
nebo že budu žít, abych toho litoval.
Časy se mění a já stárnu.
Budeš mě hnát k zodpovědnosti?
Moje postel je prázdná a já chladnu.
Bude mě někdo hnát k zodpovědnosti?
Jsem problematický.
On je problém.
Když mi bylo 17, na Halloween
oblékl jsem se jako Aladin.
On je problém.
Kůži jsem si neztmavil,
ale zpětně se divně cítím.
Chci ti ukázat, že jako člověk rostu, ale nejdříve
mám pocit, že se musím vrátit k textu z předchozího verše.
Snažím se skrývat za své dětství a to není dobré.
Moje činy jsou mé a nesmí být zlehčované.
Hodně jsem o sobě přemýšlel, během zpívání téhle písně.
Mýlil jsem se, když jsem to řekl.
Otče, odpusť mi, nevěděl jsem, co dělám,
nebo že budu žít, abych toho litoval.
Časy se mění a já stárnu.
Budeš mě hnát k zodpovědnosti?
Moje postel je prázdná a já chladnu.
Bude mě někdo hnát k zodpovědnosti?
Jsem problematický.
On je problém.
Zrovna jsem si vzpomněl, že Aladinův kostým je u mámy na půdě.
- On je problém. - Půjdu tam a spálím ho…
Nebo ne. Je pálení špatný? Co bych měl dělat?
A byl jsem fakt hnusný.
Má skříň je nacpaná k prasknutí, to je pěkně na hovno.
Všechno bylo naprosto legální.
Jen ne moc chytré a opravdu na hovno.
A byl jsem fakt hnusný.
Má skříň je nacpaná k prasknutí, to je pěkně na hovno.
Všechno bylo naprosto legální.
Jen ne moc chytré a opravdu…
A fakt se kurva omlouvám.
Kurva, snažím se být vnímavý. Sakra, bylo mi to lhostejný.
Promiňte.
Jestli to mám napravit, nejdřív to musím vyklopit.
Omlouvám se.
Promiňte.
23:58
Takže,
na tomhle speciálu pracuju už šest měsíců.
A
celou dobu jsem měl v hlavě cíl,
který byl, že chci tuhle věc dokončit dřív,
než mi bude 30.
Protože myšlenka, že mi bude 30,
zatímco jsem stále v tomhle zasraným pokoji
a furt na tomhle pracuju sám,
se zdála…
Prostě jsem se tomu chtěl vyhnout.
Takže…
A možná si říkáte: „To je v pohodě. Podívej se na sebe.
Vyzařuje z tebe takové mládí.
Nemůže ti být 30 ještě pár let.“
A to je od vás moc hezké.
Ale pravdou je,
že mi bude 30
za méně než minutu.
23:59
Takže tu budu jen sedět a užívat si,
že mi je 29
a pak
se vrátím k práci.
00:00
Jupí.
Začínal jsem ráno během,
jezdíval jsem na kole,
probouzel se s úsměvem.
A chodíval spát se sny.
Ale teď mi bude 30.
Ne!
Já býval ten mladý,
zvyklý potkávat nové lidi,
kteří mě znali jako někoho,
kdo se narodil v roce 1990.
To snad ne!
Jo, v roce 1990.
Teď mi bude 30.
Ksakru.
- Bude… - Bude mi 30.
- Mi… - Bude mi 30.
- Třicet. - Bude mi 30.
- Bude mi 30.
Když mu bylo 27,
bojoval můj děda ve Vietnamu.
Když mně bylo 27,
postavil jsem s mámou ptačí budku.
Kurva.
Jak to, že je mi 30?
Zesměšňoval jsem generaci boomerů.
Při zpětném pohledu možná až moc.
A teď ta banda zoomerů.
Říkají mi, že jsem mimo obraz…
Jo. No, vaše zasraný telefony vám zamořují mozek. Jasný?
Takže až se u vás kolem 30 objeví
disociativní porucha, nechoďte si stěžovat.
- Bude… - Bude mi 30.
- Mi… - Bude mi 30.
- Třicet. - Bude mi 30.
- Bude mi 30.
A teď mí blbí kámoši mají blbé děti.
Pitomý, pekelně hnusný, nudný děti.
Je rok 2020 a je mi 30.
Dám dalších 10 let.
V roce 2030 mi bude 40 a pak se zabiju.
Tak jo.
Zkontroluju to.
Ještě jednu.
Jen chci říct, že se nechci zabít, dobře?
Nechci se zabít a nezabiju se.
A pokud někoho z vás trápí sebevražedné myšlenky
a chcete se zabít,
tak vám jen chci říct, abyste to nedělali.
Dobře? Nedělejte to, ano?
Prostě ne. Dobře.
Prostě se vyserte na…
Ale vážně, nezabíjejte se. Nechcete to udělat, protože…
Jsou lidé, kteří vás milují…
To není nutně pravda,
ale v budoucnu mohou být lidé, kteří vás budou milovat, a prostě ne.
Měl jsem pár blízkých, kteří se zabili, a popravdě, vůbec se mi to nelíbilo.
Nelíbilo se mi to. Takže to nedělejte.
Ale kdybych se mohl zabít na rok…
Kdybych mohl… Hned bych to udělal. Kdybych se mohl dnes zabít a být mrtvý
třeba dalších 18 měsíců,
tak bych to udělal, ale bohužel,
když se zabijete, jste mrtví už navždy, a mrtví navždy bychom být ještě neměli.
Takže to nedělejme, dobře?
No tak, lidi.
PŘESTÁVKA
Jak se cítíte?
Líbí se vám moje dílo?
Unavuje vás už?
Nechci to vědět, je mi to jedno.
Přijde vám to nudné?
Trvá to krátce či dlouho?
Ptám se, ale neodpovídejte,
protože je mi to jedno.
Mám vaši pozornost?
Ne, nebo ano?
Vsadím se, že znám odpověď,
ale je mi to jedno.
Hraju na pozadí?
Jste na mobilu, co?
Zeptal bych se, na co koukáte,
ale je mi to jedno.
Je tam někdo?
Nebo je tu prázdno?
Není v tom žádný rozdíl,
pořád je mi to jedno.
Myslel jsem, že už bude konec,
ale ještě to neskončilo.
Řekl bych vám, jak to skončí,
ale vám je to jed…
Nazdar, hoši. Vítejte u streamu.
Po dlouhé době zase budu hrát naživo.
Chtěli jste to, takže budeme…
Tohle je název, Inside. Na chatu jste mě o tuhle hru dost žádali.
Je to nějaký nezávislý vývojář. Nejsem si jistý. Ještě jsem to nehrál.
JB, díky za ty tři měsíce. Moc si toho vážím, kámo.
Dobře.
To vypadá docela dobře, graficky. Vím, že je to filmeček.
Chceme teď dělat živé streamy každý den tento týden, tak abyste věděli.
Na konci týdne rozdám předplatné na 30 odběrů.
Den 253… Tak jo, tenhle chlápek tam už nějakou dobu trčí.
Takže tohle je něco jako únikovka?
Nebo…
Dobře.
Můžu brečet, takže asi není moc šťastný, že je v tom pokoji.
STISKNĚTE X PRO POSTAVENÍ
Líbí se mi ta hudba. Ta hudba je tam fakt dobrá.
Ovládání je dost plynulé. Takže jste ve 2D prostoru, že?
Nemůžu ovládat kameru.
Dám to… Asi si zas pobrečím.
On je… Je ten chlápek velkej, nebo ten pokoj malej?
To mě mate.
Na chatu je, ať zkusím dveře. Fajn, dobře.
Teda, nemyslím, že je to tak jednoduché, ale udělám to.
Jo, to je ono.
DVEŘE JSOU ZAMČENÉ
Dobře, asi budu zase brečet.
Je to těžký, kámo.
Je to těžký. Je tam už dost dlouho.
To se mi nelíbí. Nevím, proč mají potřebu hned napovídat.
Chtěl bych, aby mě nechali chvíli prozkoumávat.
Držím tu baterku jako polda. Proč to dělá?
Tak jo. Dobře. Takže…
STISKNĚTE X PRO HRANÍ NA PIANO
Dobře.
Fajn, teď vypadá šťastněji. To je hezké.
Já nevím.
Asi si zase pobrečím.
Dobře, nevím, co mám jako dělat…
Hezký.
Dobře, jo.
DEN SPLNĚN
Bezva.
Dobře, to se mi líbí.
Jo, připomíná mi to hru Death Stranding,
protože je to tak strašně nudný,
ale o to tam jde, asi.
BLÍŽÍ SE DALŠÍ NOC…
Dante, díky za ty čtyři měsíce. Vážím si toho.
Jak se dneska cítíme?
Jo.
Já moc dobře ne.
Vstávám o půl 12.
- Cítím se jak pytel sraček. - Ale ne!
Vše mé oblečení je špinavé, takže smrdím jak pytel sraček.
Jdu si nalít kávu, netrefím hrnek, panebože, budu držet smutek.
Podívám se do zrcadla a řeknu: „Tak co, ty blbej zmetku?“
Cítíš, co já cítím?
V posledních devíti dnech jsem se nesprchoval.
Zírat do prázdna musím
a čekám, až ten pocit zmizí.
Ale on nezmizí. Nepřijde mi, že bych si chtěl dát cigáro.
- Řekni, jak se cítíš. - Cítím se na hovno.
Do prdele.
Připadám si jako obrovský měkký hovno.
Do prdele.
Velká zasraná hromada hoven.
Do prdele.
Celý den, velký hovno. Nepřijde mi, že bych si chtěl dát cigáro.
- Řekni, jak se cítíš. - Na hovno.
- Dámy, cítíte se na hovno? - Jo.
- Cítíte se na hovno? - Jo.
Kluci, cítíte se na hovno?
- Cítíte se na hovno? - Jo.
- Dámy, cítíte se na hovno? - Jo.
- Cítíte se na hovno? - Jo.
Kluci, cítíte se na hovno?
- Cítíte se na hovno? - Jo.
Takže,
moje duševní zdraví
se rychle blíží
k ND,
což je „naprosté dno,“
ne národní divadlo.
A…
cítím se fajn, když spím, jakože, když spím, tak je mi dobře,
ale od chvíle, kdy se probudím,
mám takový…
Pocit na těle,
hluboko uvnitř mě.
Nechci se mu bránit.
Popiš ho.
Tak jo, začne se dít pár věcí.
Můj zrak se zploští,
mé srdce se rozbuší
a myslím si, že umřu.
Jo, takže…
Jo. Není…
Není mi moc dobře.
Vítej na internetu,
rozhlédni se.
Cokoli, co tvůj mozek vymyslí, dá najít se.
Máme kupu obsahu,
lepší či horší,
pokud tě to nezajímá, musíš mít kůži hroší.
Vítej na internetu,
pojď a usaď se jen.
Chtěl bys vidět zprávy nebo nohy slavných žen?
Není třeba panikařit, tohle není test.
Jen přikývni, nebo zavrť hlavou a nech se námi vést.
Vítej na internetu,
copak preferuješ?
Bojuješ za občanská práva nebo rasistickou nadávku napíšeš?
Buď šťastný, buď nadržený, praskni vzteky.
Máme milion různých způsobů, jak tam být taky.
Vítej na internetu,
odlož své trable.
Tohle je devítiletý kluk, který zemřel, takhle těstoviny přeceďte.
Máme filmy a doktory a fantazijní sporty.
A spoustu obrázků všech postav z Harryho Pottera
a jejich nahá těla. Vítej na internetu.
Drž se pevně,
nějaký cizí chlap ti poslal fotky svýho ptáka ochotně.
Jsou zrnité a ošklivé, ale stále víc jich posílá,
nedělej překvapenou, ty děvko, stejně jsi to chtěla.
Vidíš popravu chlapa, urazíš se, navštívíš psychiatra.
Ukaž nám fotky svých dětí, řekni nám vše, co bys chtěla.
Začni drb, kup si koště, pošli výhrůžku smrti.
Napiš ženě, vylákej ji, volej přes Zoom, nádor si najdi.
Tady je zdravá snídaně, měl bys zabít svoji mámu.
Tady je důvod, proč nemáš sex, tady návod, jak sestavit bombu.
Který Strážce vesmíru jsi? Udělej si divné kvízy.
Obama poslal imigranty, aby naočkovali tvoje děti.
Nezajímá tě všechno celou dobu?
Trochu od všeho celou dobu.
Apatie je tragédie a nuda je na žalobu.
Cokoli a všechno celou dobu.
Nezajímá tě všechno celou dobu?
Trochu od všeho celou dobu.
Apatie je tragédie a nuda je na žalobu.
Cokoli a všechno celou dobu.
Víš,
takhle to vždycky nebylo.
Není to tak dávno,
předtím, než jsi přišel na svět.
Těsně před pádem věží,
kolem roku 1999.
Byly tady katalogy,
cestovní blogy,
jeden nebo dva chaty.
Soustředili jsme se a strávili noci
čekáním
na tebe.
Ty,
tvá nenasytná osoba.
Maminka ti dovolila použít její iPad,
byli ti sotva dva.
A udělalo to všechno
v čem jeho účel spočívá.
Teď se na sebe podívej,
podívej se na sebe.
Ty.
Nezastavitelný, koukatelný.
Tvůj čas nastal,
vše o sobě odhal.
Zlato, jak už jsi dospělý.
A když budeme držet pohromadě,
kdo ví, co se podaří.
Vždycky plán to byl,
aby v tvých rukou svět skončil.
Nezajímá tě všechno celou dobu?
Trochu od všeho celou dobu.
Apatie je tragédie a nuda je na žalobu.
Cokoli a všechno celou dobu.
Nezajímá tě všechno celou dobu?
Trochu od všeho celou dobu.
Apatie je tragédie a nuda je na žalobu.
Cokoli a všechno, cokoli a všechno.
A cokoli a všechno a celou dobu.
Už dlouho jsem vyšiloval a říkal si, že tenhle speciál
nikdy nedodělám a budu ho dělat do konce života.
Ale nedávno jsem si začal říkat: „Páni, možná se už blížím ke konci.
Možná to nakonec dodělám.“ A to mě úplně vyděsilo,
protože když tenhle speciál dokončím,
tak to znamená, že už na tom
nebudu muset pracovat.
A to znamená, že musím zase žít svůj život
a to určitě neudělám, takže to nedokončím. Budu na tom už asi pracovat navždy.
Takže na tom už budu furt dělat
a nikdy to nevydám. Teď s nikým nemluvím,
jen sám se sebou.
Takže koho to vlastně zajímá?
Jděte do prdele, nazdar a pokračujeme.
Jeffrey Bezos.
Dokázals to!
Jeffrey Bezos.
Gratuluju.
Jste skvělé publikum. Zatleskejte si, že jste dnes vyšli ven. Do toho.
Že teď podporujete živá vystoupení komiků.
Je to šílený.
Tohle jsou docela bláznivé časy, ale je hezké,
že se můžeme sejít a smát se. Víte?
Minulý rok jsem se něco naučil, což je docela vtipné.
Zjistil jsem,
že skutečný lidský taktilní kontakt vás zabije
a že všechny lidské interakce,
ať už společenské, politické, duchovní, sexuální nebo mezilidské,
by měly probíhat v mnohem bezpečnějším a realističtějším
vnitřním digitálním prostoru.
Že vnější svět,
ten ne-digitální svět,
je jen divadelní prostor, ve kterém jen připravujete a nahráváte obsah
pro mnohem skutečnější a životně důležitější digitální prostor.
Člověk by měl řešit vnější svět
stejně jako v uhelném dole.
Oblečte se, sbalte, co je třeba, a vraťte se na povrch.
A jsem to jen já, nebo se piráti musí líp starat
o své zasrané mapy?
Víte, když najdu pirátskou mapu,
je vždy potřísněná čajem a okraje jsou spálené.
A když už seš jako ten pirát a budeš
vytvářet mapu a očekávat, že ji budu tahat po celém světě
a hledat tvůj poklad, tak ji zalaminuj.
Neumím hrát moc dobře na kytaru
a ani zpívat, takže
se omlouvám.
Úžasná meditační appka s 8K rozlišením,
na počest revoluce
je jen za půlku v centru obchodním.
Deadpool, sebeuvědomění,
milující rodiče, neškodná zábava.
Kritika na kritiku
té věci, co právě začala.
Už je tu
zase
ten divný pocit.
Ten divný pocit.
Už je tu
zase
ten divný pocit.
Ten divný pocit.
Pop-up obchod ministra zdravotnictví,
tvář Roberta Igera,
agitka na Etsy slevy,
Bugle a jejich satira.
Colonel Sanders jako žena,
snadné odpovědi, občanské války.
Celý svět na dosah ruky,
oceán u vaší zahrádky.
Hraný Lví král,
poločas a Pepsi show,
dvacet tisíc let tohohle
a další přibudou.
Carpool Karaoke,
Steve Aoki a Logan Paul.
Suvenýry na střelnici,
hromadná střelba u škol.
Už je tu
zase
ten divný pocit.
Ten divný pocit.
Už je tu
zase
ten divný pocit.
Ten divný pocit.
Čtení podmínek na Pornhubu,
jen tak se projet
a dodržovat všechny dopravní předpisy
v Grand Theft Auto 5.
Zcela agorafobní,
ztráta pozornosti, jsi odhalen,
kniha o tom, jak být lepší
ručně doručena dronem.
Naprostá disociace,
úplně k zbláznění,
googlování derealizace,
výsledky k naštvání.
Ten nepatrný letní vzduch
na začátku podzimu.
To tiché pochopení
dát sbohem všemu.
Už je tu
zase
ten divný pocit.
Ten divný pocit.
Už je tu
zase
ten divný pocit.
Ten divný pocit.
Hej, co na to říct?
Čekali jsme moc dlouho,
ale vše skončí brzo.
Jen počkej.
Hej, co na to říct?
Čekali jsme moc dlouho,
ale vše skončí brzo.
Jen počkej.
Hej, co na to říct?
Čekali jsme moc dlouho,
ale vše skončí brzo.
Jen počkej.
Hej, co na to říct?
Čekali jsme moc dlouho,
ale vše skončí brzo.
Jen počkej.
Hej, co na to říct?
Čekali jsme moc dlouho,
ale vše skončí brzo.
Jen počkej.
Takže, já…
Ježiši.
Takže na tomhle speciálu pracuju…
už rok.
Je to…
Takže na tomhle speciálu pracuju už rok,
což je o hodně déle,
než jsem čekal.
Když jsem začal…
Takže na tomhle…
Já kurva…
Nemůžu, do prdele nemůžu.
Do prdele.
Není…
mi…
dobře.
Díky moc.
Děkuju.
Byli jste úžasní. Díky.
Bez vás bych to nedal. Vážně ne. Já…
Minulý rok byl…
Víte, byly časy, kdy…
Ale když vím, že jste tady, že cítím, že tu se mnou jste.
Jo, díky.
Nerad se ptám, protože…
jste mi toho tolik dali.
Ale…
potřebuju, abyste pro mě něco udělali.
Můžete?
Dejte sakra ruce nad hlavu,
stoupněte si.
Všichni mě sledujte.
Dejte sakra ruce nad hlavu,
stoupněte si.
Všichni mě sledujte.
Jste nervózní?
Bavíte se?
Už to skoro končí.
Teprve startujeme.
Moc o tom nepřemýšlejte,
podívejte se mi do očí.
Nebojte se, nestyďte se,
pojďte dál, voda je fajn.
Půjdeme tam, kde to každý zná,
každý zná,
každý.
Půjdeme tam, kde to každý zná,
každý zná.
Dejte sakra ruce nad hlavu,
stoupněte si.
Všichni mě sledujte.
Dejte sakra ruce nad hlavu,
stoupněte si.
Všichni mě sledujte, jo.
Ruce dolů,
modlete se za mě.
Teď hlavy dolů,
modlete se za mě.
Dejte sakra ruce nad hlavu,
stoupněte si.
Všichni mě sledujte.
Chcete slyšet vtipnou historku?
Takže,
před pěti lety jsem skončil
s živým vystupováním,
protože jsem na pódiu začínal mít panické záchvaty,
což na ně není zrovna ideální místo.
Takže jsem skončil.
A nevystupoval jsem pět let a snažil jsem se ten čas využít,
abych se dal psychicky dohromady.
A víte co?
Povedlo se!
Zlepšilo se to.
Vlastně, až tak moc,
že v lednu
roku 2020,
jsem si říkal: „Víš co, měl bych
zase začít vystupovat.
Schovával
jsem se před světem,
a musím…
do něj zase vstoupit.“
A pak…
se stala velmi zajímavá věc.
Jste nervózní?
Bavíte se?
Už to skoro končí.
Teprve začínáme.
Moc o tom nepřemýšlejte.
Podívejte se mi do očí.
Nebojte se, nestyďte se,
pojďte dál, voda je fajn.
Říkáte, že hladina oceánů stoupá.
Jak kdyby mě to zajímalo.
Říkáte, že se blíží konec světa,
pro mě už to skončilo.
Nezpomalíš to,
bůh ví, že to zkoušíš.
Nestěžuj si, teď zalézt musíš.
Půjdeme tam, kde to každý zná,
každý zná,
každý zná.
Půjdeme tam, kde to každý zná,
každý zná.
No tak, dejte sakra ruce nad hlavu,
stoupněte si.
Všichni mě sledujte.
No tak, dejte sakra ruce nad hlavu,
stoupněte si.
Všichni mě sledujte, jo.
Ruce dolů,
modlete se za mě.
Teď hlavy dolů,
modlete se za mě.
Řekl jsem, dejte sakra ruce nad hlavu.
Zvedni se.
Mluvím s tebou, vstaň do prdele!
Dejte sakra ruce nad hlavu,
stoupněte si.
Všichni mě sledujte.
Hej, dejte teď sakra ruce nad hlavu,
stoupněte si.
Všichni mě sledujte, jo.
No tak, ruce dolů,
modlete se za mě.
Teď hlavy dolů,
modlete se za mě.
Řekl jsem, dejte sakra ruce nad hlavu,
stoup…
Všichni mě sledujte.
Nazdárek.
Vítejte u tohoto čehosi.
Myslím…
Myslím, že mám hotovo.
Možná písnička na konec,
která ještě není dokončená.
Zkouška.
První záběr.
Na shledanou.
Sbohem.
Uvidíme se, až se uvidíme.
Můžeš vybrat ulici,
budu na druhé straně.
Na shledanou.
Sbohem.
Opravdu to musím skončit?
Musí se výnosy vždy snížit?
Řekl jsem to správně?
Chce se někomu vtipkovat, když se nikdo
v pozadí nesměje?
Takže takhle to skončím.
Slibuju,
že už nikdy nos nevystrčím.
Na shledanou.
Ahoj.
Pomalu ztrácím sílu.
Fakt to trvalo jen hodinu?
Ne, to nemůže být pravda.
Na shledanou.
Sbohem.
Hele, já mám nápad.
Co kdybych si sednul na gauč
a sledoval příště tebe.
Chci vidět, jak říkáš
vtip, když se nikdo
v pozadí nesměje.
Takže takhle to skončím.
Slibuju,
že už nikdy nos nevystrčím.
Začínám bláznit?
Poznal bych to vůbec?
Jsem zase tam, kde jsem před 14 lety začal?
Chcete hádat, jak to skončí?
Pokud to skončí,
přísahám bohu, že vše, co jsem kdy chtěl,
bylo trochu od všeho
celou dobu.
Trochu od všeho celou dobu.
Apatie je tragédie a nuda je na žalobu.
Končím s hraním a uvnitř zůstanu.
Když se probudím v domě, který je plný dýmu,
Budu panikařit, tak zavolej a já se zasměju tvému vtipu.
Až budu úplně irelevantní a úplně bez dolarů.
Krucinál!
Zavolej mi a řekni mi pár vtipů.
Sakra!
Opravdu vtipkuješ v téhle době.
Ale, ale.
Podívejme, kdo je opět uvnitř,
šel jsem ven,
abych se zas schoval dovnitř.
Ale, ale.
Kámo, už jsi připraven,
teď vyjdi s rukama nad hlavou,
jsi obklíčen.
KONEC
Bude to končit každým dnem,
každým dnem,
každým dnem.
DÍKY ZA ZHLÉDNUTÍ
Bude to končit každým dnem,
každým dnem,
každým dnem.
Bude to končit každým dnem,
každým dnem,
každým dnem.
Bude to končit každým dnem,
každým dnem,
každým dnem.
Bude to končit každým dnem,
každým dnem,
každým dnem.
Bude to končit každým dnem,
každým dnem,
PRO LOR, ZA VŠECHNO
každým dnem.
Překlad titulků: Veronika Holbová