Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det var en skræmmende uge, for her er, hvad du må forstå.
Et succesfuldt tv-program, et tv-program med stor succes,
hvad får det?
Ti millioner seere. Lad os gå amok og sige 15.
JESS OPPENHEIMER PRODUCENT OG HOVEDFORFATTER
Fordi det er et stort, kæmpe hit.
Her er, hvad du må forstå.
I Love Lucy? 60 millioner.
Ja. Det er længe siden, men jeg husker den uge.
BOB CARROLL, JR. FORFATTER
Det var en meget skræmmende uge.
De fyre skræmmes for let.
MADELYN PUGH FORFATTER
Jeg er fra Midtvesten.
Jeg har levet gennem Depressionen, Dust Bowl. Jeg skræmmes ikke så let.
Men det var en skræmmende uge.
Stormagasiner plejede at være åbne sent mandag aften,
så skiftede de til torsdag aften. Ved du hvorfor?
Fordi ingen forlod hjemmet under I Love Lucy om mandagen.
Der var et betydelig fald i antallet af personer,
som brugte vand mellem 21.00 og 21.30 mandag aften.
Ud af det blå.
Alle mistede næsten deres job.
Lucy og Desi mistede næsten deres liv.
Uden videre.
Du spørger, hvornår de fandt ud af det?
Samme tid som alle andre, da de lyttede til Walter Winchell.
Jeg passede mine egne sager og lyttede til Walter Winchell, og bam.
I slutningen af udsendelsen.
Det er, hvad du må forstå.
Det var ikke ligegyldigt, da Winchell endte sin udsendelse med at sige...
...Lucille Ball er kommunist.
Bare sådan.
Lucille Ball er medlem af det kommunistiske parti.
Ja.
Hun havde allerede set historien...
Confidential Desis Vilde Aften i Byen
...om Desi, da Winchell kom på.
Magasinet kom mandage. Hendes publicist tog et eksemplar med om søndagen.
Hvad lavede de, da de hørte det?
Hvad lavede de?
Jeg ved ikke, hvad de lavede,
men det var Lucy og Desi,
så enten rev de hovederne eller tøjet af hinanden.
Det er tid, Amerika, tid til Walter Winchell.
Præsenteret til dig af Gruen, præcisionsuret.
Gruen, det flotteste ur, du kan bære.
Det flotteste ur, du kan give, bringer dig manden...
Lucy, jeg er hjemme!
Hvor fanden har du været, din cubanske sinke?
Tag det roligt.
Din skørtejagende bongospiller.
Jeg spillede kort med...
Jeg spillede... For fanden!
Sig, når det gør ondt.
-Båden? -Ja.
-Vi spillede kort på båden. -Siden i går aftes?
-Siden for 27 timer siden? -Ja!
-Og du kunne ikke få fat i en telefon? -Nej.
-Hvorfor? -Jeg var besvimet meget af den tid.
Morgendagens Confidential.
Hvorfor læser du det blad?
Fordi min mand er på forsiden med en anden kvinde,
så det fangede mit øje.
Den optegner en nat i byen med dig...
Det er nogens niece.
Jeg er sgu ligeglad.
Det er Westinghouse-firmaet. Du var der. Det er fyrens niece.
Det billede blev taget sidste sommer.
Du har ret. Dette blev taget på Westinghouse-firmaturen.
-Ja. -Jeg undskylder.
Sig: "Desi, jeg undskylder, at jeg tvivlede på dig."
Nej.
"For jeg ser nu, at billedet ikke blev taget sidste onsdag aften,
"men for seks måneder siden på firmaturen,
"og jeg vil aldrig tvivle på din kærlighed til mig igen." Sig det.
Nej. Og du gør det igen. Du udtaler det "Westin-gouse."
-Det er "Westin-gouse". -Westinghouse.
Sig G-H-O-S-T.
Ghost.
Man udtaler ikke et "H" efter et "G." "Westin-gouse."
Var alt i bladet opdigtet?
Jeg har ikke læst det,
men medmindre det handler om, at jeg spiller kort på båden...
-Gør det ikke. -Det er opdigtet så.
Forstå nu bare, at du er det eneste, jeg ønsker.
-Så er du en idiot. -Okay, kom her.
...Committee on Un-American Activities holder et hemmeligt møde i Californien.
Den mest populære tv-stjerne
blev konfronteret med sit medlemskab i det kommunistiske parti...
-Vent! -Vent.
Hvad?
...indtil næste søndag aften på samme tid...
Hvad sagde han?
Han sagde, den mest populære af alle tv-stjerner blev...
Blev konfronteret med sit medlemskab af det kommunistiske partiti.
Ja.
Han kunne have talt om Imogene Coca.
Fuck dig, han talte ikke om Imogene Coca.
FAMILIEN RICARDO
MANDAG
LÆSEPRØVE
Det er idioti.
Det er idioti, og det bliver værre, før det bliver bedre.
Lille Rusty Hamer?
Da han underskrev sin kontrakt, eller værgen,
den, der underskrev, var han nødt til at underskrive et loyalitetsløfte.
Vidste nogen det?
Bill?
Bill.
-Taler hun til mig? -Ja.
-Så hun ved, jeg er her, hun kan se mig? -Ja.
Vidste du, han skulle underskrive et loyalitetsløfte?
-Jeg ved ikke, hvem Rusty er. -Fra The Danny Thomas Show.
-Det er ikke hans navn. -Jo.
-Den mindste knægt? -Ja.
Det er karakterens navn, ikke skuespilleren.
De er begge Rusty. Rusty Williams spilles af Rusty Hamer.
-Og Hamer er kommunist? -Han er syv år gammel.
-Og han er interesseret i politik? -Nej!
Han er syv år gammel og skulle underskrive et loyalitetsløfte.
Pointen var, det er ved at komme ud af kontrol.
Hvorfor hedder Thomas' barn ikke Rusty Thomas?
Er du fuld?
Klokken er 10.00, Vivian, så selvfølgelig.
Bob, Jess og jeg var oppe hele weekenden og arbejdede på manuskriptet.
På vegne af os alle
vil jeg sige, hvor meget din respekt værdsættes.
Du vil ikke have, at jeg læser det ædru.
Jeg er træt af dine fornærmelser.
Mine fornærmelser tager ikke smoking på.
Sig til din birolle, vi heller ikke arbejder for ham.
I arbejder alle for mig!
I skal alle forstå det her.
Her er, hvad I skal forstå.
Vi er alle anspændte.
Seriøst, var det det?
Vi er anspændte, og kuren er at lave programmet.
Normal produktionsuge.
Vi skal bruge nogen til at spille Lucy og Ricky, det er vigtige roller.
De er på Desis kontor til møde med tv-selskabet og sponsoren.
Det skal nok være ovre, når det vises.
-På den ene eller anden måde. -Ja.
Hør her. Jeg sagde, det ville være ovre, når det vises.
Bill sagde: "På den ene eller den anden måde." Det er galgenhumor.
-Jo før du stopper med at tale. -Ja.
Jeg tror, at alle er bekendt, men lad os gå rundt. Joe?
-Joe Strickland, CBS. -Howard Wenke, også CBS.
Roger Otter, Philip Morris.
Irwin Gotlieb, advokat for Desilu.
Sam Stein, advokat for Lucille Ball.
Tip Tribby, VP for Public Relations hos Phillip Morris.
Hvis Winchell havde styr på det, havde han brugt hendes navn,
og det ville have været i starten af programmet.
Og i morges ville vi have læst om det
-på forsiden af hver avis, ikke? -Ja.
De har den ikke.
Ser du, hvor CBS måske er bekymret for, at der er en "den" til "har"?
Jeg forstår ikke.
I skal fortælle mig, hvad der foregår.
-Tal ikke sådan til min kone. -Vil du tæve mig?
Det vil hun.
Så vi er færdige med introduktionerne?
Jeg er ikke kommunist. Har aldrig været en, men teknisk set, ja, det er jeg.
Forstår du, hvad der sker her, at det ikke er sjovt?
Ja, jeg forstår, hvad der sker, at det ikke er sjovt.
-Lucy... -Min far døde, da jeg var ung.
Jeg blev opdraget af min mor og bedstefar, Fred C. Hunt.
Alle andre end Howard forlader rummet.
Philip Morris betaler for programmet.
Og de får valuta for pengene, så giv os et øjeblik.
Hun ryger en Chesterfield.
Kunne hun ryge et af de syv mærker, Philip Morris tilbyder?
Forstået. Tak.
Fred C. Hunt, min bedstefar, var medlem af partiet.
Det var i begyndelsen af 30'erne. Jeg var i mine 20'ere.
Han brugte aldrig ordet "kommunist". Men han tænkte på arbejderen.
Han opfostrede min lillebror og mig,
og jeg ønskede at behage ham, så jeg satte krydset.
Dengang blev det ikke ansat for at være meget værre end at være republikaner.
-Har du været til et møde? -Nej.
-Aldrig? -Nej.
Til et cocktailparty
-fandt du senere ud af... -Nej.
Har du nogensinde abonneret...
Hele mit forhold til kommunismen er 20 år siden. Jeg satte et kryds.
Hvorfor kommer det ud nu?
Komitéen efterforskede og rensede hende.
Men i sidste uge indkaldte William Wheeler til et særligt møde herude,
et privat møde,
indkaldte hende igen, og derfor sidder vi her.
Og ingen har taget den op.
Ingen har taget historien op, ikke en eneste avis.
Ikke en eneste nyhedskanal, inklusive din egen.
Måske.
Måske er det overstået. Vi ved det bare ikke endnu.
Hvornår gør vi det?
Optager I et program fredag aften, har I stadig et program.
Okay.
Du og jeg, vi har været igennem værre end det her.
-Har vi? -Nej.
Det mente jeg nok.
Hey?
Blev hele artiklen opdigtet ud af den blå luft?
Fire sider, 1.500 ord.
Er du sjov nu?
Det er anden gang, nogen har spurgt mig om det.
Jeg er Lucille Ball. Når jeg er sjov, ved du det.
-Opdigtede de det hele? -Har vi ikke større fisk at fange?
-Opdigtede de det hele? -Ja!
Jeg var på båden og spillede kort. Og jeg er vred på dem.
Og jeg vil gøre noget ved det.
-Men lige nu... -Modtaget. Prioriteter.
Du har ret.
-Sig det igen. "Desi, du har ret." -Nej.
Alt skal nok gå fint.
Der sker dig ikke noget. Jeg tillader det ikke.
Det vil jeg bare ikke.
-Det har du aldrig gjort før. -Jeg ved det.
Jeg har set andre gøre det i film, jeg har været i.
For himlens skyld, gamle mand, det er ikke svært.
Rusty Hamer spiller Rusty Williams i The Danny Thomas Show.
Han går i anden klasse og skulle underskrive en loyalitetsed
i sin kontrakt, som jeg synes, er hæsligt. Det var ikke forvirrende.
The Danny Thomas Show findes ikke,
det hedder Make Room for Daddy. Lær mig ikke om comedy.
Hvis Rusty er kommunist, slår jeg en syvårig knægt.
-Intet problem for mig. -Jeg er færdig.
Det, lige der, var sjovere end noget, du har skrevet i år.
-Det er ikke... Jeg har skrevet masser... -Nej.
Godmorgen!
-Instruerer Don Glass i denne uge? -Vi klarer os.
I undrer jer over, hvad der foregår.
Ligegyldigt hvad, støtter vi jer 1.000 %.
Jeg vil gerne finde ud det, før jeg forpligter mig.
For lang tid siden satte Lucy det forkerte kryds i sin vælgerregistrering.
Første akt i en ny episode lige der.
-"Lucy bliver blacklistet." -Ikke en joke.
Du kom med vitsen, jeg...
I sidste uge vidnede hun til et lukket møde.
-Hun blev renset. -Okay.
Ja? Hun blev renset.
Winchells oplysninger var forkerte.
Den blev ikke taget op af nogen avis. Så lad os lave vores program.
Jess, scenen er din.
I Love Lucy, episode 204. Sæson to, episode fire.
"Ethel og Fred skændes."
Tv-manuskript af Bob Carroll, Madelyn Pugh og mig.
-Krævede det tre at skrive det? -Kom nu.
Donald Glass er tilbage som instruktør. Giv ham en hånd.
Godt at være tilbage.
Første akt, indendørs, Ricardos' stue, aften.
Undskyld mig. Donald?
-Ja. -Godmorgen, jeg er Lucille Ball.
Det ved jeg godt.
Du har ikke været her i et stykke tid.
Er det, fordi du er gået igennem puberteten?
Jeg ser ung ud, men gik gennem den for længe siden,
og jeg har ikke været her, fordi jeg har instrueret Danny Thomas.
-Med det kommunistiske barn? Skrid. -Jøsses.
Du behøver ikke skride, men du skal vide, at Danny kommer med vittigheder,
få gør det bedre. Jeg laver fysisk komedie.
-Jeg har set alle afsnit af programmet. -Det har 60 millioner andre også.
Er ingen af dem professionelle tv-instruktører?
-Hun laver sjov. -Ja.
-Javel. -Jeg driller dig lidt.
Det er min måde at sige, at jeg slet ikke har tillid til dig.
Vi er ikke kommet godt fra start her til morgen.
Jeg aner ikke, hvad fanden du snakkede om.
-Des, jeg beder dig, spørg ikke. -Intet problem.
Jeg ville bare sige, at programmet er lavet af Desilu Productions,
hvis direktør taler til jer lige nu.
I de næste 30 minutter
vil jeg ikke høre et ord, der ikke er i det her manuskript.
-Scenen er din. -Tak.
"Lucy sætter sidste hånd på et overdådigt middagsbord,
"flot porcelæn, sølv, osv."
Der er dækket op til fire, men der er kun tre stole,
jeg burde have taget det med.
Teknisk set er det to stole og en klaverbænk.
-I alt? -Tre stole.
"Lucy sætter sidste hånd på et overdådigt middagsbord...
"Bordet er dækket op til fire, men der er kun tre stole.
"Efter et øjeblik åbnes døren, og Ricky kommer ind.
"Lucy hører ham ikke. Ricky lister ind bag hende.
"Ricky lægger..."
-Hvorfor ikke? -Undskyld?
Hvorfor hører hun ham ikke?
Man dækker nogens øjne og siger: "Gæt hvem?"
Jeg forstår, det er en fælde, og hvorfor Lucy ikke må høre ham.
Jeg forstår bare ikke, i en lejlighed af den størrelse,
at Lucy ikke hører eller ser hoveddøren blive åbnet,
når hun står fire meter fra den.
-Det arbejder vi på. -Tak.
"Ricky lister ind, når rundt og dækker hendes øjne med sine hænder."
-Gæt, hvem det er? -Bill? Pat? Sam?
-Nej. -Ralph?
-"Ricky reagerer på det." -Nej, det er mig!
Ja, selvfølgelig.
Vent. Skal vi tro,
at Ricky tror, at Lucy virkelig ikke ved, det er ham?
Gør du det nu?
At Ricky mener, at Lucy ikke kun er ukendt med hans stemme,
som har en cubansk accent.
Men at han virkelig tror, der er syv andre mænd,
som rutinemæssigt går ind i lejligheden?
Hun har en ret god pointe. Hun har fire eller fem ret gode pointer.
Vi skriver en bedre joke eller Ricky vil vide, Lucy laver sjov.
Vi kan ændre navnene. Pedro, Pablo, José.
-Hvad? -Fordi det er spanske navne.
Jeg mener latinske navne. Det er cubanske navne.
Tak, fordi du opklarede det, professor.
-Jeg er... -Okay.
"Ricky vender hende om."
-Nej! Det er mig. -Ja, selvfølgelig.
"Hun knipser med fingrene og lader, som om hun ikke kan huske hans navn."
Meget morsomt.
"Ricky kysser hende og bemærker bordopsætningen."
Hey, selskab til middag? Hvem er det?
"Lucy ignorerer ham."
-Hvad synes du om de nye vandglas? -Hvem kommer til middag?
Ser bordet ikke smukt ud til aften?
-Lucy, hvem er det? -Nogle mennesker.
Lucy...
Hvem som kommer til middag i aften?
"Hvem som"? Mener du udover digsom og migsom?
-Pyt med det. Hvad er deres navne? -Fred og Ethel Mertz.
Vent et øjeblik.
Du sagde, de havde et stort skænderi og var sure på hinanden.
Det er de.
-At de ikke talte med hinanden. -Det gør de ikke.
-At han boede på Y. -Det gør han.
-At hun ikke vil lukke ham ind. -Det vil hun ikke.
Hvis de har, og de ikke gør, og han gør, og hun ikke vil, hvordan så?
Tja...
Lucy Esmeralda McGillicuddy Ricardo.
Det er godt, men bliver rytmen gammel for tidligt?
Det arbejder vi på.
Fordi vi vil leve op til kvaliteten på skrivearbejde, du var vant til på RKO.
Det var modigt.
Det var...
Det var en joke om skrivearbejdet på RKO, og...
-Ja? -Tydeligvis ikke en fornærmelse mod Lucy.
Når jeg ser tilbage, kan det have været en fornærmelse mod Lucy.
Hvilket var meget usædvanligt. Lucy og jeg var tætte.
Lad os fortsætte fra side to.
Hun var altid hård ved skrivearbejdet.
Hun slog hårdt ned på hvert beat, men den uge...
Det var, som om hendes liv afhang af, om en joke var en "B" eller en "B-plus."
"Hun forsøger at gå forbi ham,
"men han blokerer vejen med sin hånd."
Der var et Broadway-show, der hed Too Many Girls.
Forfærdeligt.
En af stjernerne i Too Many Girls var Desi.
Too Many Girls.
RKO besluttede at lave et virkelig dårligt Broadway-show,
til, og jeg kan stadig ikke tro det, en endnu værre film.
De beholdte Desi, men erstattede den anden kvindelige hovedrolle
med dronningen af B-film, Lucille Ball.
Et par dage før optagelserne begyndte,
var Desi i et lydstudie og arbejdede med et klaver og en tromme og Ann Miller.
Her er, hvad du skal forstå.
Du har aldrig mødt en flottere og mere charmerende mand end Desi.
Væk fra gruppen af korpiger stod Lucy,
der var uigenkendelig,
fordi hun stadig var midt i optagelserne af Dance, Girl, Dance
og spiller en varieté-pige, der bankes af alfonsen.
Så hun var uigenkendelig.
Det var sådan, de mødtes.
Hun kunne ryste maracas
Han kunne spille guitar
Men han boede i Havana Og hun nede i Rio del Mar
Og hun rystede maracas På en portugisisk bar
Mens han spankulerede i Havana Var afstanden mellem dem lang
Men her og der
Fik han et job med et band i Harlem
Fik hun et job med et band i Harlem
Han sagde: "Jeg er trækplasteret"
Hun sagde: "Jeg er stjernen"
Men de giftede sig endelig Og se nu hvor glade de er
Så ryst dine maracas
Kom og spil på din guitar!
Tak!
-Hr. Arnaz? -Ja.
Jeg er Desiderio Alberto Arnaz y de Acha III,
men kun min mor kalder mig det.
-Desi. -Angie.
Jeg glæder mig til at arbejde med dig.
Jeg glæder mig også, Angie.
-Patty. -Patty.
-Forkortelse for Patricia? -Ja.
-Også i koret? -Dansende kor.
-Okay. -"Kan du huske første gang, vi mødtes?
"Du var uhøfligt opmærksom, men nu er du modbydeligt ligeglad."
Hvad?
Det er en replik fra vores film, dumme.
Kender vi hinanden?
Nej.
Desi. Jeg hedder Daisy.
"Kan du huske første gang, vi mødtes?"
Havde vi mødtes, ville jeg huske det.
"Du var uhøfligt opmærksom, men nu er du modbydeligt..."
-Vent! Var det dig? -"...ligeglad."
Det var mig, ja.
Studiet her har talentfulde makeupartister.
"Angie her, jeg er i koret.
"Jeg vil bare sige, når jeg drikker, tager jeg tøjet af."
Jeg må bare spørge,
hvordan vidste du, Patty stod for Patricia?
-Mit navn er Desiderio Alberto Arnaz... -Det har jeg ikke tid til.
Og du er Lucille Ball.
Brug en replik på mig, du aldrig har testet på nogen. Jeg udfordrer dig.
Vil du lære rumba?
Okay, flot.
Og, ja, det vil jeg.
Men der er ingen chance for, du ikke har brugt den før.
Du skal vide, jeg prøver ikke at være direkte.
Det vil være til nytte til dit rumbanummer i filmen.
Jeg har ikke et rumbanummer i filmen.
-Ingen rumba? -Nej.
Det er et tegn på et dårligt skrevet manuskript.
Vi burde danse til noget andet.
Gerne.
Hvorfor kom du til Hollywood?
Jeg blev smidt ud af New York.
-Seriøst. -Jeg mener det.
Jeg blev smidt ud af skuespillerskolen for ikke at være god nok.
Hold da op.
Det vil jeg ikke.
Jeg fik noget modelarbejde.
Jeg blev hyret og fyret som Ziegfeld-pige, men hyret som Goldwyn-pige.
Og det var det, der fik mig herud.
Hvorfor kom du til Hollywood?
Bolsjevikkerne brændte mit hus ned.
Så en anden grund.
Ja.
Lucille
Der er ikke meget, der rimer på Lucille
Persille
Men hvem skriver en sang om det?
Jeg lånte en del af din smoking.
Den har bukser, men jeg har dem på.
Ikke længe, kammerat.
Så...
Ja?
Må jeg kalde dig Lucy?
Jeg synes, vi skal holde det professionelt, ikke?
-Jeg lavede sjov. -Også jeg.
Dejlig, tør levering.
Hvad er dine ambitioner?
Mine ambitioner? For i aften? Jeg var ikke tydelig?
Nej, jeg mener ikke ambitioner. Hvad mener jeg?
-Mål? -Nej.
Fremtiden.
Drømme.
-Hvad er mine drømme? -Jeg skulle have sagt ambitioner.
-Interviewer du mig? -Ja.
Okay. Jeg bor i et lille hus.
Din ambition er at bo i et større hus.
Min ambition er at bo i et hjem.
-Som for gamle? -Ikke et hjem, ikke en institution.
Et hjem.
Med familie og middagstid.
Må jeg stille et uforskammet spørgsmål?
Vil du spørge, hvorfor jeg ikke er gift?
Nej, jeg ville spørge, hvorfor du ikke er filmstjerne.
Hvorfor spiller du den sekundære, kvindelige hovedrolle i Too Many Girls?
Jeg har kontrakt på RKO. Jeg spiller de roller, jeg bliver bedt om.
Min karriere er gået så langt, den vil gå. Den har nået marchhøjde.
Og det kan jeg leve med.
Så jeg vil gerne leve.
Jeg ønsker et hjem.
Du har mere talent end dine roller har tilladt dig at vise.
-Hvordan ved du, jeg har talent? -Fordi jeg har talent.
Du kunne være en seriøs skuespiller. Du burde være en stjerne nu.
-Men... -Men hvad?
Der er noget ved din fysik.
-Du er... -Halvnøgen?
Ja.
-Men... -Men?
Der findes ikke et engelsk ord.
Hvad betyder det?
Det betyder, at du er "kinetisk begavet."
Har ingen bemærket det?
Hej. Undskyld. Jeg skal bruge telefonen til at ringe til min forlovede.
Selvfølgelig.
Vent, hvad?
Det tager bare et øjeblik.
Din forlovede?
Linje ud, tak.
Ikke, at jeg ikke har...
Det er bare, at jeg har fornemmelsen, at vi...
-Et sekund. -Ja.
I går aftes følte jeg...
Det er mig. Hej. Du elsker mig ikke, og jeg elsker ikke dig,
og du er mig utro, hver chance du får, og jeg lader, som om jeg er dum,
så jeg flytter.
Jeg sender nogen for at hente mit tøj, okay?
Elsker dig.
Men, du ved, ikke rigtig.
Jeg afbrød dig. Hvad var det, du sagde?
Vi nedtoner til sort. Slut på showet.
-Tak. Kommentarer ovenpå. -Tilbage på scenen om en time.
-Okay. Vi ses der. -Vi ses der.
Skat, vi ses om lidt.
-Det er vanvid. -Ja?
Jeg troede, at du ville nægte at arbejde med hende.
Mener du det?
Du er ikke glad for kommunister.
Nej.
Jeg er mindre glad for komitéen.
Okay.
Des.
Hvor skræmmende var det,
da soldaterne kom
efter din familie?
Du giver mig det blik, der siger: "Jeg bliver ikke bange for noget."
De dræbte alle dyrene.
Ja. Ikke til mad, de dræbte bare alle dyrene.
Jeg ved stadig ikke, hvorfor de gjorde det. Det er...
Det er næsten fifty-fifty,
at vi allerede har lavet den sidste episode af programmet.
Programmet, alle, der arbejder her, Desilu, hele Lucys og min karriere.
Det kan have været slut søndag aften, og vi ved det bare ikke endnu.
Er du gået fra forstanden? Jeg bliver bange.
Fucking galskab.
Lucy?
Kom ind.
Madelyn gik langt over stregen, og jeg taler med Jess.
-Det er jeg ligeglad med. -Det er jeg ikke.
-Du sagde, jeg satte det forkerte kryds. -Hvem?
Før. Du fortalte, jeg satte det forkerte kryds.
Det kræver færre ord at sige det end sandheden.
Ligner jeg ikke en tosse, der er dårligt rustet til at deltage i demokratiet?
Det var enklere og ikke noget, nogen skal blande sig i.
Tydeligvis er det noget, som alle skal blande sig i.
Lad være med at tjekke aviserne.
Jeg har folk, der vil lade mig vide, når en redaktør tænker over det.
Der er noget galt med historien, derfor ingen rapporterer om Winchell.
Nej. Confidential-historien.
Det er den, der tages op.
Elsker Desi Virkelig Lucy?
Gud.
TIRSDAG
SCENEPRØVE
-Jeg kan godt lide den her. -Det er en god farve til dig.
-Jeg kan virkelig lide den. -Jeg kan fastholde ryggen.
-Jeg kan sænke udskæringen. -Ikke på CBS.
Nu forstår vi hinanden. Der er fyret op for gassen.
-Skal jeg tage nogle sko frem? -Ja tak.
Ja?
-Det er en pæn kjole. -Det tænkte jeg også.
Låner du den fra garderoben til et cocktailparty?
-Et middagsselskab. -Hvor?
Ricky og Lucy Ricardos lejlighed.
-Er det til programmet? -Lucy har inviteret Ethel.
-Viv. -Jeg ved det, men hør.
Jeg tror, Lucy har inviteret hende til middag,
hun tror, at hun bliver sat op med en passende fyr.
Hun ville gerne se godt ud.
Noget nyt for karakteren.
Men karakteren er stadig Ethel Mertz, ikke?
Jo.
Hey. Lad være.
"Elsker Desi Lucy løst?"
Den brugte de tid på.
"Hvis naboer hører raseriskrig, efterfulgt af lyden..."
Foregår der ikke nok med...
Det ville bekymre mig...
"...uden at skulle undersøge. Den rødhårede frue..."
I dit liv har du nogensinde taget det her alvorligt?
Jeg tager mit ægteskab alvorligt.
Og Desi sagde?
"Lucy, jeg har ikke været sammen med piger, siden jeg så dig."
-Så tro ham. -Jeg tror på ham.
Billedet af gammelt. Vi var sammen.
Han spillede kort på båden onsdag.
-Hvad ville bekymre dig? -Hvad?
Du sagde: "Det ville bekymre mig...", og jeg afbrød dig. Winchell-udsendelsen?
Ja.
Jeg kan ikke vælge bare én. Jeg er bekymret for begge.
-Første ting, anden ting... -Forstået.
Hvad med den tredje? Hvad sagde de?
Vi mente ikke, at i går var den bedste dag til at fortælle dem om den tredje.
-Ja. -Vi gør det nu.
Først Jess, så tv-selskabet, så Philip Morris.
Det kunne være værre.
Hvordan?
Du kunne spille Ethel.
Modtaget.
Taler Lucy for længe i telefonen i starten?
Vi hører kun den ene side af opkaldet. Bliver vi for længe på markedet?
Du behøver ikke at skrive alt, vi siger herinde, ned.
-Vi ved det, når det er på fode. -Godmorgen.
-Godmorgen, Des. -Hej.
Mary Pat, gider du give os noget alenetid et øjeblik?
-Selvfølgelig, hr. Arnaz. -Tak.
-"Selvfølgelig, hr. Arnaz." -Hun er sød.
-Du er i nok knibe. -Du er ikke i knibe.
-Vi må tale sammen. -Nej, sig ikke...
Nej, vi er stadig okay. Ingen har taget historien op.
Okay. Med Lucys ansigtsudtryk
-tænkte jeg... -Jeg er gravid.
Det var slet ikke det, jeg ville sige.
Det var det, vi kom for at tale om.
Vi ville have denne samtale i går,
-men andre ting... -Ja.
-Det er et et-to-slag. -Det er det ikke, jeg skal have et barn.
Hvad gør vi nu?
Det virker, som om ingen sagde tillykke,
men det kan ikke passe, da disse er tre af vores tætteste venner og kolleger.
-Nej, Lucy. -Du har ret.
-Vidunderligt nyt. Tillykke. Et barn til. -Tak.
-Mazel tov begge to. -Tillykke.
-Virkelig glad. -Meget glad.
-Ja. -Meget spændende.
Så...
Ja.
Med Lucie var jeg på størrelse med en telefonboks, så...
I har omkring syv uger,
før I er nødt til at skjule mig bag kasser og stole.
Og så endnu syv uger efter det, før jeg ikke passer ind i billedet.
-Hvad vil du gøre? -Gøre?
-Hvad der end var, har vi gjort det. -Hvor står vi så?
Der er intet valg, Lucy Ricardo får et barn i fjernsynet.
-Nej. -Hvor mange manuskripter er klar?
Fem foran produktionen. Optager nummer fire og skriver på ni.
Fire. Ingen skade sket.
Men det manuskript, du arbejder på nu, episode ni, skrot det.
-Okay. -Så nej.
Episode ni er nu "Lucy fortæller Ricky, hun er gravid",
-og vi arbejder derfra. -Hvad er det for en?
-Hvilken en? -"Lucy tager til Italien."
-Vi vil sende jer til Italien. -Hvorfor?
Godt for jer at komme væk.
Hvorfor tager Ricardo og Mertz til Italien?
-Ferie. -De holder ikke ferie i Europa,
de tager til Grand Canyon, Niagara Falls.
Arbejd. Ricky har et job på en klub i Rom.
-Og hvad laver Lucy? -Hun tramper druer.
Lucy og Ethel tager til en italiensk vingård.
-Hvorfor? -Vi ved det ikke endnu.
Og hun tramper druer.
Er vingården placeret i 1800-tallet?
-Tramper de ikke druer mere? -Nej.
Så finder vi den ene vingård, hvor de stadig tramper druer.
Kom ind.
-Du sendte bud efter mig. -Ja.
Er der nogen vindyrkningsarealer her?
Jeg vil gerne vide, hvordan de laver vinen, plukker druerne,
hvordan de presser saften ud med fødderne.
I Turo laver de stadig vinen på den måde.
Nemt.
-Hvorfor vil hun til en vingård? -Vi ved det ikke endnu.
Hun har en audition til en italiensk film.
Hvad har det at gøre med at trampe druer?
-Den del. -Hun er den type, jeg har brug for.
Rollen som en smuk, italiensk rødhåret, der...
...tramper på druer.
Vi kommer dertil. Pointen er, Lucy i et druekar i fem minutter.
Jeg kan godt se det.
Hvad kan der ske i druekarret? Hvad kan hun gøre?
Det betyder ikke noget. Vi skal tilbage til "Des."
Netværket tillader det ikke, og Phillip Morris vil heller ikke.
-Lucy. -Vent.
-Hun mister en ørering. -Der er den.
-Hvad? -I druerne.
Skub den til næste år.
De skal ikke til Italien mens hun er gravid.
Min næste lønseddel mod din, CBS vil ikke tillade os at bruge "gravid".
"Lucy fortæller sandheden."
Det er Madelyns idé.
-Hun fik den efter min pitch af den. -Folkens.
Ricky vædder, Lucy ikke kan gå i to dage uden at lyve.
Vi gør, at hun får svært ved at lyve.
Okay! Det er begyndt. De næste 48 timer.
-Okay. -Okay.
Jeg kan næsten ikke vente på at høre dig i morgen eftermiddag.
Hvorfor?
Vi skal jo spille bridge hos Carolyn.
Nej!
Jeg kan ikke tilbringe eftermiddagen med tre kvinder
og skulle fortælle sandheden.
Jeg ringer og siger, jeg er syg.
Efter 47 timer vinder hun, men i den sidste time...
-Her er den. -Ricky får besøg af Skat.
Fyren ønsker at spørge om nogle tvivlsomme ting
om Rickys fradrag. Lucy sidder også i stuen.
Når hun bliver bedt om at samarbejde, kan hun ikke lyve, så...
-Det er en sjov forudsætning. -Ja, det er.
Men fjern skattevæsen-scenen.
-Den kunne være god. -Når jeg skriver den, kan den være god.
Ricky Ricardo elsker Amerika og at være amerikaner.
Han er taknemmelig. Han ville aldrig snyde i skat.
-Alle gør det. -Jeg gør ikke. Heller ikke Ricky.
Især når hans kone anklages for at være uamerikansk.
Kig efter noget andet, og start på det første graviditetsshow.
-Lyt til mig! -Hvad?
-De lader os ikke lave det. -Lad det være mit problem.
Bare jeg kunne, men det er i høj grad mit problem.
Så i stedet for at tale om forbandede druer, hvorfor...
Det, du må forstå, er dette.
De er frie til at fjerne os fra æteren resten af året,
betale vores kontrakter
og besvare spørgsmål om, hvorfor moderskab er for slibrigt for CBS.
Men noget fortæller mig, de ikke går ned ad den sti.
I stedet tror jeg, at Radio- og tv-nævnet
giver en liste over begrænsninger,
som måske vil gøre, du vinder dit væddemål.
Hvilket jeg ikke tvivler på, I tre vil navigere smukt.
Du sagde, jeg skulle være sød.
-Godt? -Ja.
Jeg er ligeglad med, hvad jeres første tanker i starten var,
men jeres første ord i starten var ikke gode.
Og hvad var der med dig ved læseprøven?
Jeg beklager, men hun kritiserede hver sceneinstruktion.
Sådan arbejder hun.
-Det sker normalt under fire øjne. -Ja.
Måske engang imellem kunne
det første, der kommer ud af hendes mund være "godt manuskript."
Er det den rigtige uge til det her lort?
-Hej! -Vi ser ud til at have succes.
Vi er trætte af at arbejde på denne uges manuskript.
Søvnig? Brug for en lur?
-Må jeg tale med dig, chef? -Ja da.
Jeg er programmets producent.
Du kan ikke behandle mig sådan foran andre mennesker. Mit program.
-Og Madelyn havde 100 % ret. -Ricky betaler sin skat.
-Jeg har fattet det. -Og vi får barnet i programmet.
Der er ingen chance for, at de siger ja.
Der er ingen chance for, at de siger ja til dig.
-Fik du alt det? -Ja.
Det var en joke.
Tilbage til lige før Vivian kommer ind.
"Hvornår spiser vi?" På plads og værsgo.
Hvornår spiser vi? Jeg har levet af jordnøddesmørsandwich.
Den replik tager dig over til bordet.
-Du skal over til bordet. -Hvorfor?
Så du kan se bordet,
opdage, der er plads til en fjerde og sige din næste replik.
Kommer der en anden?
Fred, jeg tog mig den frihed at bede en ung dame være din middagsgæst.
-En ung dame? -En sød, ung pige.
Manner, kom med hende.
-Vent. -Hvad.
Når jeg siger: "Jeg tog mig den frihed at bede en ung dame være din gæst,"
bør Ricky tage en slurk fra et glas for ikke at grine.
Når jeg siger "en sød, ung pige," skal han kvæles i vandet.
-Det kan jeg lide. -Også jeg.
Selve idéen om, at Ethel er en sød, ung pige, burde få Desi til at kvæles.
-Det er 15. -Okay.
Det er 15 minutter.
-Jeg bliver sjov inden fredag. -Hvornår kan vi forvente, at du er sjov?
"Præcis hvad, der får, en mand forlader hjemmet,
har forvirret koner siden Adam og Eva."
Så er det nok.
"Lad os tage en af nationens mest berømte ægtemænd."
-Har du lært det udenad? -Jeg har lært værre udenad.
Det er en tabloid.
"Med en kurvet, rødhåret godbid som Lucy, der venter på ham derhjemme,
ville Desi være tåbelig nok..."
Stop det.
"...til at jage som ungkarl i Hollywood? Hvis ja, hvorfor?"
-Det er opdigtet. -Tyve millioner læsere vil vide det.
-Lucy. -Tyve millioner og en.
Hvor mange gange skal jeg forklare, hvor jeg var, og hvad jeg lavede?
-Hvor mange gange skal du fåklare? -Jeg kan ikke få nok af den joke.
De dokumenterer en hel nat. Nogen i dit slæng er en stikker.
Mit slæng.
Den nat, de taler om, var jeg sammen med Red Skelton og Xavier Cugat.
-Hvem sladrede? -Opdigtede de det fra ingenting?
Jeg hørte på Winchell, at du var kommunist.
Det var sandt, din idiot!
-Dårligt eksempel. -Og jeg har ikke sat et forkert kryds.
Okay, det er jeg ked af.
Jeg tror på dig.
-Jeg roder bare rundt. -Godt.
Nej, det frikender dig, men giver dig andre problemer.
Hvad er de andre?
Du kommer ikke hjem mere. Vidste du det?
-Du skifter emne hurtigere end... -Følg med, det er ikke svært.
Jeg spurgte, om du vidste, du ikke kommer hjem mere?
Selvfølgelig kommer jeg hjem. Nogle gange tager jeg til båden og spiller kort.
Vi drikker, det bliver sent, det er lettere at sove på båden.
Det plejede at være én gang om ugen, Så to. Nu er det fire eller fem.
Jeg går hjem efter arbejde. Du tager til båden.
Du spurgte mig engang, hvad min ambition var, husker du?
Og du kunne lide mit svar.
Hun brugte ordet "hjem" meget. Hun talte om at have et hjem.
Lucy ejede tre huse, men nogle gange, når hun var nedtrykt,
ville hun sige, hun ikke havde et hjem.
De stak af, de købte en ranch i Chatsworth.
De var dybt forelskede og umådelig lykkelige.
Det, du må forstå, er, de var ikke særligt lykkelige.
De så aldrig hinanden.
Desi og hans orkester blev booket hos Ciro's.
Lucy var på kontrakt på RKO.
Desi ville være færdig med arbejde omkring kl. 04.00.
Lucy skulle være i hår og makeup kl. 05.00.
De mødtes på toppen af Mulholland.
-Hvad har vi her? -Desi!
En masse valg.
Der er kun ét valg for mig, og hun har et stærkt højre hook.
Min ven og jeg så midnatshowet og det to om morgenen.
Tak.
Jeg lavede beregningen.
I løbet af en uge ser jeg dig en tyvendedel
af det, du ser din basunspiller.
Lær at spille basun, og jeg giver dig hans job.
Hvor svært er basun?
Måske ville det være bedre, hvis vi ikke brugte den lille tid, vi har,
på at skændes om, hvorfor vi ikke har mere tid.
Jeg er ikke en kælling, fordi jeg vil se min mand.
Hey.
Jeg kunne blive hjemme og blive forsørget af min kone.
Det ville virkelig fuldende billedet, amerikanerne har af cubanske mænd.
Hvilket hjem taler du om?
Eller du kunne forlade filmbranchen og bare være min kone,
men det gør du ikke, vel?
Nej.
Hvad med du kommer til natklubben mere for at se showet?
Jeg havde en film, der havde premiere for fem dage siden.
Ønsker du virkelig, at jeg kommer til natklubben?
Hvorfor ikke?
Okay.
De kalder mig cubanske Pete
Jeg er kongen af rumbabeatet
Når jeg spiller maracas Siger jeg chick-chicky boom
Ja, jeg er cubanske Pete
Jeg er dillen fra min barndoms gade
Når jeg begynder at danse
Siger alt chick-chicky boom
Señoritas de synger Og sikke de swinger
Med den sombrero er det rigtig godt
Så fuld af krydderi
Og når de danser Bringer de glæde
El maraquero synger en sang
Hele dagen lang
Hvad har vi her?
Lucille!
-Slet ikke. -Hej Lucy.
Vi elskede dig i filmen.
-Kan du signere den til Phil? -Tak. Ja da.
ONSDAG
KAMERAPRØVE
Kom ind.
-Godmorgen. -Hej Maddie.
Sikke en uge. Lucille Ball er en trussel mod den amerikanske livsstil?
En trussel mod forfattere, kamerafolk og Desi, men det stopper der.
-Har du haft sådan en uge før? -Nej.
Vi arbejder i Hollywood, vi vil have uger som den her,
før komitéen er færdig.
-Se, hvad du stadig kan gøre. -Stadig?
Jeg fortrød det, før jeg sagde det. Jeg kan ikke, og jeg er bare imponeret.
-Hvad har du i hænderne? -Jeg har morgenmad til dig.
-De sagde, du ikke fik noget... -Det gjorde jeg.
Jeg fik en kop kaffe og en halv grapefrugt.
Jeg har arme riddere, bacon, æg og kartofler.
-Nyd det. -Det er til dig.
Det var sødt, men nej tak.
Er det bare mig, eller har du tabt dig?
Det har jeg.
Du ser godt ud.
Tak.
Vi ses på scenen.
-Madelyn? -Ja?
Hvem har sagt, at jeg ikke fik morgenmad?
Det ved jeg ikke.
Jeg tror...
...det var Tino. Den høje tjener.
Okay.
Ja.
Jøsses.
Winchell-historien er ikke taget af nogen. Vi er vist ude af det.
-Muligvis. -Muligvis? Howard?
Der er noget mere. Ingen af os kommer ud af det i live.
Howard.
De afdækker noget nyt, jagter det oprindelige vidnesbyrd, noget.
-Men der er noget mere. -Ikke mere at afdække.
-Der er ikke mere. -Lucy er gravid.
Nå, det.
-Hvad? -Lucy er gravid.
Med en baby?
Hvor meget? Jeg er ikke sikker på, hvilke ord jeg skal bruge.
Hvor meget gravid er du?
Hvorfor var du i tvivl om ordene?
Altså, hvor langt...
...som en procentdel af ni måneder, hvor er du...
Nogen burde pege et kamera på det her.
-Hun er 12 uger henne. -Så det betyder...
For 12 uger siden kneppede jeg min mand.
Hun vil begynde at vise det om seks uger,
og en måned efter det kan det ikke skjules.
-Intet problem. -Det er det ikke.
Det er sket før. Jeg vil ikke nævne navne,
men det er blevet håndteret.
-Taler han om at få mig dræbt? -Nej.
Du bærer en vasketøjskurv, står bag stole, sidder med en pude.
Det er gode idéer, især at Lucy bærer vasketøj i hver scene.
Eller står bag stole.
Hvor i Costaricanernes stue er der gigantiske stole?
Lucy og Ricky ommøblerer. Forfatterne kan få sjov ud af det her.
Måske får de stuebirke.
Det ville skulle være rødtræer, og jeg ville skulle stå bag dem.
-Hvad foreslår du? -At Ricardo'erne får et barn.
-Hvad mener du? -Jeg sagde jo, det ville blive sådan her.
Lucy Ricardo bliver gravid i programmet.
Otte episoder, der starter med, Lucy fortæller Ricky de gode nyheder
og slutter med barnets fødsel.
Nej.
En gravid kvinde på tv går ikke.
-Hvorfor ikke? -Fordi det er tv.
-Vi kommer ind i folks hjem. -Gravide kvinder kaster ofte op.
Jeg kunne når som helst.
-Må jeg sige noget? -Jeg kan ikke vente.
Er Lucy gravid, vil publikum tænke, hvordan blev hun det?
-De sover i separate senge. -Vi skubber sengene sammen.
-Nej. -Nej.
Vi bliver nødt til at sætte foden ned. I må ikke. Slut på diskussionen.
Frøken Rosen, vil du komme ind med en blok og pen?
Min sekretær.
Hvad laver du?
"Til hr. Lyons, formand, Philip Morris."
Vi vil ikke bringe hr. Lyons ind i det her.
"Hr. Lyons, jeg tror, det hele afhænger af dig.
"Du betaler pengene til programmet, og jeg gør det, du beslutter."
Hr. Lyons bliver ikke involveret på det her niveau.
"Der er én ting, jeg vil have dig til at forstå."
Desi.
"Vi har givet dig det mest populære program i tv,
"og indtil nu har de kreative beslutninger været i vores hænder.
"De fortæller os nu, at Lucy og Ricky ikke må få en baby i programmet."
Det var ikke lige det, jeg sagde.
"Hvis du er enig med dem,
"så sig, vi ikke vil acceptere det, de siger, vi ikke skal gøre,
"medmindre de fra og med næste episode siger, hvad vi skal gøre.
"Med venlig hilsen, og så videre." Tak. Og send det med telegram, tak.
Javel.
Det var ikke engang derfor, jeg giftede mig med ham.
Det var.
Stille, tak. Klar til prøve.
Lucy, luk mig ud herfra!
Bind frakken op.
Ikke, før I kysser og forsones.
Jeg forsones aldrig med ham efter de ting, han sagde.
Hvad med det, du sagde til mig? Hun sagde, min mor ligner en væsel.
-Undskyld, Ethel. -Nej.
Kom nu, Ethel. Sig, at du beklager.
Jeg beklager, din mor ligner en væsel.
Nu, Ethel.
Han burde have mere omtanke.
Trods alt gav jeg ham de bedste år i mit liv.
Var det de bedste?
Okay. Nu er I kvit.
Hvad er betingelserne for at forsones?
-Han burde... -Vi burde gå tilbage til middagsbordet.
Hvadbehager?
Vi bør gå tilbage til middagsbordet.
Jeg tror, i betragtning af tiden, bør vi komme videre.
-Det var godt. -Nej, det var det ikke.
-Hvad? -Godt. Det var ikke godt.
-Lad os gå tilbage. -Hvad sker der?
-Hun vil tilbage. -Til hvad?
-Middagsscenen. -Hvad?
-Middagsscenen, din fordrukne pestilens. -Har vi hyret nogen til at spille Ethel?
Okay. Kom så.
-Gå frem eller tilbage til middagsscenen? -Tilbage.
Side 15. Det er stadig scene A.
Fra "Han vil ikke forhindre mig i at spise middag."
-Kameraer og rekvisitter nulstilles. -Sig, hvad der var galt med scenen.
-Du var med i den. -Bill.
-Noget basalt. Jeg finder ud af det. -Det kan jeg.
-Lad os gøre hver vores. -Jeg slår ham i ansigtet, til han bløder.
-Dækker forsikringen det? -Jeg har platinplanen.
-Godt gået. -Klar?
Stille, tak. Klar til prøve.
Fra "Du har ret, han forhindrer mig ikke i at spise middag."
På plads...
...og... Værsgo.
Du har ret. Han vil ikke forhindre mig i at spise middag.
Godt.
Sæt jer ned, alle sammen.
Vi har ikke flere stole.
I to har ikke noget imod at dele, vel?
-Roastbeefen skal være forskåret. -Det bliver den, kære.
-Hvorfor? For meget fedt? -Helt sikkert.
-Han mener kødet. -Nej, kødet er fint.
Gør jeres ting.
Perfekt.
-Ja? -Vi går videre.
-Bliv, hvor I er. -Hvorfor?
-Vi skal finde ud af bevægelserne. -Bill og jeg kan gøre det.
-Det er ikke, fordi jeg ikke tror... -Det er kameraprøve.
Vi kan finde ud af scenen i morgen.
Jeg ville foretrække, at vi gør det nu.
Jeg må udøve min instruktørmyndighed.
-Hvad? -Lad os tage en pause.
-Det er ikke tid til en. -Ti minutter.
-Ti minutter. Vi går tilbage til scene A. -Nej, vi gør ikke.
Måske gør vi ikke. Det er svært at sige.
Fortæl mig, hvad der sker, skat.
Det her går op for mig.
I starten skal det være klart, at jeg dækker et pænt bord.
Der skal være blomster i en vase.
Og jeg prøver at få dem helt rigtige.
Jeg skærer en af stilkene, men nu er den for kort.
Jeg skærer de andre. Nu er de for korte.
-Jeg forstår. -Hvad synes du?
Jeg tror, du har lidt af et sammenbrud.
-Jeg mente med blomsterne. -Fortæl mig, hvad der sker nu.
Hvorfor er det så svært at forstå?
Middagsbordet fungerer ikke, og det har vi brug for.
Det er netop byggestenene i drama.
Viv.
Det er ikke dig eller Bill.
Middagsscenen. Det er Donald Glass.
Det bliver sjovt.
Det er jeg sikker på.
Kan ikke blive bedre, før det bliver slemt.
-Kryds trin et af listen. -Ja.
Okay.
Er du okay?
Hør, vi har lavet 37 episoder.
Laver man 37 af noget, vil et af dem blive ens 37. bedste.
Vores blev instrueret af Donald Glass.
Skat, komitéen vil ikke basere deres resultater
-på den her uges... -Fuck komitéen. Det sagde jeg.
Det er programmet. Medmindre garderoben medregnes,
forstår Glass ikke de bevægelige dele af fysisk komedie.
Det er alt.
Min pointe er, at du ikke er problemet.
-Luce? -Ja?
Madelyn kom med morgenmad til mig i morges.
Arme riddere, bacon og kartofler.
Nogen havde set, jeg ikke havde fået morgenmad.
Hun sagde, det lod til, jeg havde tabt mig.
-Hun har ret, du ser godt ud. -Hun er forfatter.
Hun bringer ikke folk deres morgenmad.
Jeg ved ikke, hvad du spørger om. Det lyder, som om...
Hvordan ved hun, jeg ikke havde spist morgenmad?
Det ved jeg virkelig ikke.
-Det var dig, ikke? -Ja.
Du må anerkende, når jeg lyver, tilstår jeg det ret hurtigt.
-Det er beundringsværdigt. -Tak.
Du sagde, hun skulle bringe mig morgenmad og kommentere på mit vægttab.
Lad mig forklare hvorfor.
Hvorfor?
Jeg synes, du skal af den diæt, du er på.
-Den virker. -Det er ikke godt for dig.
-Jeg har det godt. -Det er ikke godt for Ethel.
Det er det ikke.
Vi er bedste venner. Jeg vil ikke skændes.
Jeg sendte noget morgenmad...
Du sendte det over med Madelyn og en besked.
Og nu en ny besked, som er, at jeg ser for godt ud.
Vi vil have dig på den vægt, du havde, da du fik rollen.
-Eller det bliver skidt for Ethel? -Ja.
Eller skidt for dig?
Okay.
Ingen holder op med at elske Lucy, når du er gravid.
Du er ikke en pinuppige.
Tak for det, Viv.
Jeg siger, tag det roligt, det er alt.
Alle står skulder ved skulder med dig,
og ingen føler sig sjove, fordi vi er dødsensangste,
og du hjælper ikke ved at kritisere alle, der arbejder her
og gøre det foran hele holdet.
For pokker, Viv. De fleste amerikanske kvinder ligner dig, ikke mig.
De vil se sig selv i fjernsynet.
Hvad fanden skriger I to om?
-Ingenting. -Ingenting.
Jeg er på mit værelse og tager min middagslur.
Plejer du ikke at gøre det, mens vi øver?
Jeg ville elske at høre mere af det Moss Hart-sjov i programmet.
Du skal ikke bekymre dig. Vægten kommer altid tilbage.
Jeg kan ikke holde det væk længere.
-Samtalen her gik dårligt. -Jeg syntes, den var fantastisk.
Jeg har helt klart lyst til at optræde for millioner af mennesker.
Okay, så...
Okay.
-Lucille. -Ja.
Kom med mig og få en drink.
Klokken er 10.00.
Den er nok 10.15 et sted.
Vi skal tilbage på scenen.
-Gad vide, om de venter på dig. -Bill...
Sig, at fru Arnaz tager noget privat tid,
-og hun er tilbage, når hun er tilbage. -Nok 15 minutter.
Javel.
Mind rekvisitten om, jeg skal bruge en havesaks i åbningen.
-Modtaget. -Kom.
Vi skal slå fast, at jeg dækker et overdådigt bord.
Forklar det ikke.
-Jeg skærer en af blomsterne. -Han er ligeglad.
Den bliver kort. Jeg skærer de andre.
-De bliver korte. -Modtaget.
Skal bruge en havesaks.
Sakse er ikke stærke nok til at skære stilkene.
-Han overvejer at dræbe dig nu. -Fint.
-Gå. -Ja.
KUN STUDIEANSATTE
Det regner. Kan dit hår klare det?
Det er fint.
Lige siden jeg begyndte at lave programmet, hopper regnen ud af mit hår.
Det er nyttigt.
Jeg havde ingen anelse om, at det sted var her.
De kan lide at holde lav profil.
Hvorfor mon?
Hvilken slags mennesker tager på bar en onsdag morgen?
En sammensat gruppe.
Hvad skal du have?
Jeg tager et skud stivkrampe.
Jim Beam. To gange.
Jeg troede, du og Desi havde en aftale. Du drikker ikke på arbejdet.
Vi har en aftale om, at jeg ikke vil være fuld på arbejdet.
-Har du nogensinde set mig det? -Ville jeg vide det?
Nej.
-Skål for din nye baby. -Okay så.
Er de høflige, eller genkender de os ikke?
De ejer ikke tv-apparater.
Hvorfor tænkte jeg ikke på det?
Skat, jeg læser syv aviser hver dag.
Hvornår har du tid til det?
Det er 30 minutter mellem løbene på Santa Anita,
og det tager mig et minut at vælge en hest.
-Er du ikke på arbejde? -Vi har bookmakere nu og telefoner.
Det ved jeg alt om. Jeg lavede en Damon Runyon-film.
I ingen af de syv aviser
har jeg læst noget om, at Lucille Ball er kommunist.
-Jeg hører ikke nogen tale om det. -Siden hvornår har du talt med nogen?
Jo mindre man taler, jo flere ting hører man.
Jeg har ikke hørt noget, så...
Problemer derhjemme?
-Ja. -Nej.
Jeg vil meget gerne have problemer derhjemme,
men mit problem er ikke så meget hjemme.
Få gange om ugen.
Han spillede kort på båden onsdag...
Billedet er seks måneder gammelt. Jeg var der, da det blev taget.
Hvorfor var han ikke hjemme? Hvor jeg og vores datter var?
Din mand er forelsket i Amerika
som ingen mand, jeg har kendt siden George M. Cohan,
der elskede Amerika så meget, han skrev den samme sang fem gange. Okay?
Desi elsker Amerika lige så meget som ham.
Men det betyder ikke, han ikke er cubansk.
Jeg ved det.
Den verden, han er fra, har en meget smal definition af manddom.
-Det ved jeg også. -Manden er manden.
Og ikke for ingenting, men kvinderne er lykkelige.
-Har du spurgt dem? -De ser glade ud.
Jeg forstår.
-Men det er hverken her eller der. -Det er det ikke.
Han er tryllebundet af dig, Lucille.
Og han savner dig, når I er to forskellige steder.
Det gør han, jeg er vidne.
Det behøver han ikke. Vi bor i samme hus.
Det er han nødt til. Det er det, jeg siger.
Han skal bruge tid væk fra dig,
-så han kan føle, at han ikke er... -Andenviolin.
Jeg lever af at navigere i mandlige egoer.
Hvorfor styrer du så settet?
Hvorfor styrer du prøverne? Du gør det lige foran ham.
Jeg kan ikke prioritere instruktørens følelser over programmet.
Jeg er ligeglad med Donalds følelser. Han er en klamphugger.
Men det klarer vi, fordi, ærlig talt, vi laver ikke Onkel Vanja.
Modtaget. Men det ved middagsbordet skal være præcist.
Virkelig? Jeg var kun i vaudeville i 40 år,
så jeg ikke ville vide noget om disse ting, du taler om.
-Jeg ved, du ved det. Jeg siger bare... -Du gjorde det foran Desi, er min pointe.
Lad mig fortælle dig noget om Desi. Han styrer showet.
Hver kreativ beslutning går gennem ham.
Enhver forretningsmæssig beslutning, netværket, Philip Morris...
Og hvis det ikke var nok, han er kameraklar på mandag.
Det tager mig fem dage at få et grin.
Han gør det perfekt ved læseprøven.
Og den mand, tro mig, er ikke nogens andenviolin.
-Hvor mange ved det? -Ved hvad?
At Desi styrer showet.
Hvor mange ved det?
Der var et øjeblik der,
hvor Lucy ville være en seriøs skuespillerinde i seriøse film.
Hun ville konkurrere om roller med Crawford, Hayworth.
Det kunne have været Lucy i Alt om Eva, og ved du hvad?
Hun ville have slået alle omkuld.
Det var næsten sådan.
Et øjeblik der.
Desi!
Lucy?
Hvad skete der?
Fladt dæk.
Og 400 meter herfra.
-Og du forlod bilen der? -Jeg har sprintet de sidste 400 meter.
Hvad foregår der? Du løb også med en flaske champagne i hånden?
Kommer med den...
Mere festligt.
Jeg fik den.
Jeg fik rollen.
-Hvilken rolle? -Jeg fik rollen, Des.
The Big Street.
Du sagde, den ville gå til Rita Hayworth.
Planlægningsproblemer.
Så gik de til Judy Holliday. Planlægningsproblemer.
Jeg har hovedrollen i The Big Street.
Det er forrygende.
Jeg er overfor Henry Fonda.
Men hvornår begynder optagelserne?
To uger.
Jeg kan stadig ikke få vejret.
-Det er Damon Runyon. -Jeg ved det.
Jeg læste manuskriptet, og jeg er meget glad, Lucy.
Men jeg så frem til, at du kom på turné.
Rita Hayworth havde planlægningsproblemer.
Det havde du også.
Du tror ikke, jeg vil være
i samme by på samme tid som min mand?
Jeg ved det.
Hver beslutning er baseret på at være tæt på dig.
-Hver eneste beslutning. -Ja.
Men tydeligvis ikke alle beslutninger, vel?
Ved du, hvor mange år jeg har brugt på at stikke hovedet ind,
sige noget spydigt og gå væk?
Små elendige roller i film jeg ikke ville betale fem øre for at se,
hvis biografen havde den eneste tilgængelige aircondition.
Hvis The Big Street er et hit,
får jeg rollerne, som går til Rita og Judy og Bette.
Hvilken Judy?
-Holliday. -Hende.
Hvem er baseballspilleren, du taler om?
Den, der satte sig ned og lod Lou Gehrig starte den serie?
Wally Pipp.
-Gehrig var hans dublant. -Backup.
Og fyren hvilede en dag.
Gehrig kom ind, kom ikke ud i 40 år.
Fjorten, og det var Wally Pipp.
Forestil dig, han havde planlægningsproblemer.
Lou Gehrig turnerede med sin mands latinoorkester.
Det ville have ændret baseball.
Og latinomusik.
Rita Hayworth er Wally Pipp. Jeg er Lou Gehrig.
The Big Street er Yankees.
Jeg forstod metaforen for længe siden.
Du behøver ikke turnere. Du kunne blive i byen.
-Og gøre hvad? -Så Ciro's er udsolgt hver aften.
Vi er ikke et husband.
Jeg vil gerne have, New York er udsolgt.
Chicago og Miami også.
Jeg ved det.
Otte uger.
Jeg kommer, hvor du end er i weekenderne.
Så det bliver vigtigt, at du ikke forelsker dig
i en anden mandage til fredage.
Enig.
Skal vi åbne champagnen og nøgenbade i poolen?
Den flaske champagne er dybest set en granat nu,
men alle dine andre idéer var gode.
Lucy, jøsses.
Du bliver filmstjerne.
Har du det godt med det?
Om jeg har det godt med det?
Flasken har komisk timing.
Jeg har været på dette filmstudie i næsten ti år.
Jeg har aldrig været på direktørens kontor.
Hr. Koerner er ikke direktøren, han er produktionschef.
Næstkommanderende.
Stadig. Højere end jeg nogensinde er kommet.
-Ja. -Send hende ind.
Du kan gå ind.
Lucille.
-Charles Koerner. -Lucille Ball.
-Lucille eller Lucy? -Lucy er fint. Begge er fint.
-Lucy. -Okay.
Og kalder jeg dig Charlie?
Enhver så brillant som du var i The Big Street
kan kalde mig Betsy, jeg ville være ligeglad.
-Tak. -Vær sød at sidde. Sæt dig her.
Tak.
Der er en helt ny side af dig, vi aldrig har set.
Hvor har den været?
Den er begravet under dårlige film.
Jeg har hørt dig fortælle den joke før.
Sæt mig i film som The Big Street, og du hører den ikke igen.
Vi opsiger din kontrakt, Lucy.
-Nej, det er ikke en joke. -Den var god.
RKO opsiger din kontrakt.
Jeg forstår det ikke.
Vi har ikke noget til dig.
Men det...
Det sker hurtigt.
-The Big Street var et hit. -Blandt kritikerne.
Jeg forstår, der ikke var trængsel ved billetkontorerne,
-men du tabte ikke penge. -Nej.
-Forstår du, hvordan den blev færdiggjort? -Det har intet med det at gøre.
Damon Runyon forlod byen før optagelserne,
instruktøren tilsluttede sig hæren under efterproduktionen,
og vores klipper døde. Han døde bare sådan.
-Der var mange forhindringer. -Det er præcist.
-Læste du anmeldelserne? -Meget imponerende.
Mere end imponerende.
Det har intet at gøre med dig i The Big Street.
Det burde have alt at gøre med min præstation i The Big Street.
Jeg viste, hvad jeg kan gøre,
og det er bare begyndelsen på det.
Det er kun begyndelsen på det.
-Er du sikker på, det ikke er en joke? -Det er en hård branche.
Det ved jeg! Jeg har været i den, siden jeg var 14.
Men du er 35 nu.
Og det er problemet?
Nej, problemet er, at du virkelig er 39, ikke?
Niogtrediveårige tager ikke hen for at se dine film?
De vil ikke se historier om sig selv?
Du leverede varen, da Judy Holliday og Rita Hayworth
var på andre film, og vi ville ikke miste Fonda.
Dette filmselskab har givet håndslag med Metro og Warner,
og de låner os Holliday eller Hayworth,
så vi har bare ikke nok til dig for at garantere at have dig på kontrakt.
Judy Holliday gør én ting rigtig godt, men bare én ting.
Jeg ved, hvordan du har det lige nu. Jeg har haft den her samtale 100 gange.
Jeg er overrasket, fordi du er forfærdelig til den.
Må jeg komme med et forslag?
Radio.
-Hvad fanden sagde du lige til mig? -Du har stemmen til det.
Der er meget, du kan gøre med din stemme.
Du burde overveje radio, Lucy.
Du burde kneppe dig selv, Betsy.
Lucy?
-Hvad laver du? -Jeg læser manuskripter.
Klokken er tre om morgenen.
Jeg ved det.
Jeg er også fuld.
Jeg ved, hvorfor du kan lide at drikke. Jeg forstod det først for to timer siden.
-Har du læst nogle gode film? -Det er radioprojekter.
Ja?
Ja.
Der er intet galt med radio.
Jeg gør det hele tiden.
Du er en orkesterleder.
Dødspatruljen på Bataan var også et hit.
-Jeg hørte dig ikke. -Dødspatruljen på Bataan var et hit.
Jeg var god.
Anmeldelserne var kærlige, og jeg svælgede ikke i dem.
De havde ført til bedre roller, bortset fra jeg var nødt til,
hvad hedder det, at kæmpe i Anden Verdenskrig.
Og nu de elendige små roller i film,
du ikke ville give fem øre for,
om de var den eneste tilgængelige aircondition...
-Des... -Jeg kan ikke få dem.
TORSDAG
GENNEMGANGE
Skat, er du sikker på, de bandager er falske?
Ja.
-Er du sikker på, du er okay? -Ja, skat. Jeg har det fint.
Lad mig hjælpe dig.
Godt, Mertz-parret havde deres markise oppe.
Skat, det hele var min skyld.
Nej, det var min skyld, skat.
-Var vi ikke fjollede? -Ja.
-Vi vil aldrig skændes igen. -Skat.
-Lucy, er du okay? -Ja, jeg har det fint.
-Er du sikker? -Jeg er sikker.
-Gudskelov, du er okay. -Hvorfor?
Jeg fortalte Ethel, det var min idé. Hun blev sur og tog hjem til sin mor.
Nej.
Vi cutter. Godt.
-Er det frokost? -Der er en times frokost.
Vi kommenterer på scenen og gør det igen.
-En hurtig ting? -Bordscenen er ved at blive god.
Det er den ikke. Jeg vil tilbage og udtrykke min alvorlige bekymring
om Rickys entré i starten.
Jeg bragte det op mandag. Der er ingen nye sider.
-Fordi det vil fungere. -Hør på mig.
Okay.
Lige nu trimmer Lucy blomsterne. Ricky åbner døren og kommer ind.
Vi skal klippe blomsterne.
Ikke klippe blomsterne, jeg mener klippe blomsterne.
Jeg kunne ikke forstå forskellen mellem de to repliklæsninger.
-Vi er nødt til at klippe lidt i dem. -Hvor meget?
Omkring et minut.
Vi vender tilbage til blomsterne.
Hoveddøren åbnes, Ricky kommer ind, Lucy kan ikke se eller høre ham,
hvilket er usædvanligt, fordi hoveddøren er lige der,
og vi har fastslået,
Lucys øjne og ører er forbundet med hendes hjerne.
-Vi køber påfundet. -Undskyld?
Vi køber det. Lucy er så fokuseret på at gøre bordet pænt,
hun ikke opdager, Ricky kommer ind ad døren.
-Den accepterer jeg. -Okay.
Ricky går stille op, lægger hænderne over hendes øjne og siger:
"Gæt, hvem det er."
Og så siger Lucy: "Bill? Sam? Pat? Ralph?"
-Ja, hun driller ham. -Ja. Det er klart.
-Ricky reagerer... -"Nej."
Nej. Og sceneinstruktionen for Ricky siger: "Rasende."
"Nej!" Han er oprevet. Lucy fortsætter med at drille.
-"George, Julius, Stephen, Ivan?" -Ja.
Har vi ændret det til "Pedro? Julio? Juan?"
Fordi det er spanske navne. Jeg mener mexicanske. Cubanske. Latinske.
Det er brasilianske navne. Tyrkiske.
-Er du færdig? -Vi går mod overtidsbetaling.
-Ja, Gud. -Lucy gætter nogle navne.
Ja, drillende.
Og manuskriptet indikerer, at Ricky tager sine hænder væk fra Lucys øjne,
-vender hende rundt og siger... -"Nej! Det er mig!"
Mit spørgsmål igen, Jess,
tror Ricky ærligt, at der er otte forskellige mænd,
der rutinemæssigt går ind i lejligheden, som alle lyder præcis som Desi Arnaz?
Tror du, vi siger, at Ricky er dum?
Jeg tror, I siger, at publikum er. Det vil de ikke tilgive jer.
-Opkræver du for disse lektioner? -En masse.
Med hensyn til joken vil publikum springe ud i det med os.
Men du skal bruge en bus fyldt med ortopæder, når de lander.
-Jess. -Lad os tale efter frokost.
-Jeg har en idé. -Jeg har et hold, der går i overtid.
-Lucy arbejder på blomsterne. -Vi skærer i blomsterne.
-Ikke bogstavelig talt... -Det kan jeg ikke gå igennem igen.
Ricky åbner døren, kommer ind, lukker døren,
som vi har set ham gøre i 37 episoder. Lucy hilser ikke på ham.
-Du beskriver manuskriptet. -Ja.
Men i stedet for at lege gætteleg står Ricky der bare.
Han forstår ikke, hvorfor Lucy ikke bemærker ham mere, end vi kan.
Han står der et helt beat, og så et til,
og så lystigt, på en lidt overdreven måde,
som vi har hørt ham gøre 100 gange, siger han...
"Lucy, jeg er hjemme."
For Ricky er det sjovt.
Hey, Luce? Lad os tale om det efter frokost.
-Jim. -Der er frokost.
En time. Tilbage på scenen for kommentarer.
Vent!
Desi, fungerer det for dig?
-Fungerer perfekt. -Vi taler om det efter frokost.
Det skulle ordnes.
-Vi kan få mere ud af "hykler". -Ja.
Som hvad?
Som Lucy vender sig mod Desi og siger:
"Det er rart at vide, jeg er gift med en hykler."
-Og Desi farer i flint og siger... -"Hykler!"
Vender sig mod Fred og siger: "Hvad er det?"
Fred siger: "En person, der siger én ting, men gør noget andet."
-Desi siger: "Tak," vender sig mod Lucy... -"Jaså?"
Det er godt.
-Det var det, jeg ville pitche. -Jeg pitchede den hurtigere.
Ved at afbryde mig.
Hvordan tror du, jeg som kvinde fik lov til at lave komik?
-Er nu et godt tidspunkt? -Madelyn fik en god idé.
Vi optager begge og ser, hvilken der får det største grin.
Det var min idé.
En dårlig idé.
-Det er bare ikke din dag. -Må jeg få et øjeblik på dit kontor?
Selvfølgelig.
Hvad er der galt med at optage begge?
Du vil være på gulvet under programmet, ikke?
-Jeg vil være, hvor jeg altid er. -Foran publikum?
-Det vil jeg vel. -Da vi laver begge,
hvad med at vi gør det med dine bukser på og med bukserne af?
-Ikke det samme. -Jo.
Og jeg vil ikke lave versionen med mine bukser af foran 200 mennesker.
Men det er ikke, hvad jeg skal tale med dig om.
Du fortæller mig ikke, at du er gravid igen?
Nej. Jeg er stadig gravid fra før, men nej.
Jess, du ved, hvor meget jeg værdsætter dig.
-Det tror jeg, jeg gør. -Det ved du.
Okay.
Og du ved også, hvad det er, Desi laver her.
Ja.
Hver beslutning går gennem Desi.
De fleste forretningsmæssige beslutninger træffes af Desi.
-Du giftede dig med en kvik mand. -Ja.
Han træffer også mange kreative beslutninger.
-Jeg ville ikke sige mange. -Det ville jeg.
Han udtænkte kamerasystemet.
Han er grunden til, Østkysten ikke ser det på et tåget kineskop.
Selvom vi bruger tre kameraer,
kan studiepublikummet se hver scene, det er også ham.
-Ja. -Og skuespillerne, vi kan se publikum.
Jeg giver ham æren for det.
Det var ham, der fandt på, at Lucy bliver gravid i programmet.
Det vil aldrig ske, for uanset hvad CBS siger,
vil Philip Morris ikke lade det ske, men jeg giver ham æren.
Det er sagen. Det gør du ikke.
Hvad mener du?
Han får ikke kreditering som producent,
hvilket, lad os indse det, han er.
Kun du får kreditering.
Jeg vandt den ikke i et spil. Jeg har fortjent den.
Jeg er showrunner og skaberen af programmet.
-Vi kunne ikke lave det uden dig. -Det kunne I absolut ikke.
Jeg kan ikke se, hvordan vi kan lave det uden Desi heller.
Fordi han spiller Ricky, som han får kreditering for.
-Skal vores agenter snakke? -Nej.
Jeg er ikke tryg ved den her samtale.
Jeg skal til at gøre dig mindre tryg.
Du skal hjælpe mig med at redde mit ægteskab.
Hvad tror du, de taler om derinde?
Jeg tror, de taler om dig.
De vil betale dig mindre. Du er ikke ligeså sjov som mig.
-Mary Pat, spørg Desi, om jeg kan se ham. -Ja.
-Madelyn? -Ja.
-Var alt i orden derinde? -Ja.
Det skal være sammenhængende. Tillades alt, er intet sjovt.
Anything Goes var et hit.
-Ikke Cole Porters Anything Goes... -Det ved jeg.
Hvorfor fortælle mig det?
Rickys entré med hænderne over mine øjne, var det Jess?
Uden for det rum er det vigtigt for os ikke at tale om, hvem der skrev hvad.
Var det ikke Jess?
-Igen... -Du ved, jeg har ret med logikken.
Hvorfor bakker du mig ikke op i stedet for at bifalde planen om at filme begge?
Hvorfor mødes vi ikke i morgen og sætter det på dagsordenen?
Programmet er i morgen, og jeg har det fint med at tale nu.
Lad os ikke tilføje mere til det, du er bekymret for.
Jeg er ikke bekymret. Jeg...
Jeg siger, at jeg regner med, at du er brandmuren
for at sikre... Bare logik, okay?
Jeg siger ikke, hvem skrev hvad,
men jeg er damen derinde, som forsøger at gøre Lucy klogere.
Undskyld mig?
-Det er mig, der hver uge prøver... -Er Lucy dum?
Det sagde jeg ikke.
Men du prøver, kæmper, lyder det som om
for at gøre Lucy klogere.
Jeg skabte den her karakter med dig.
Og hun skal være klogere.
Nogle gange bliver hun af hensyn til komedie gjort til et barn.
Det er en vanvittig uge, tid og sted at have den her samtale.
Det her er vigtigt...
-Hvordan bliver hun... -Hun siger: "Wah."
Når hun gør det, griner 60 millioner mennesker,
ligesom med Costello og Laurel, og du bliver betalt.
Når de voksne mænd spiller femårige, krummer jeg tæer.
-Så tvivler jeg på din comedy-IQ. -Nej, det gør du ikke.
Du mener, jeg er den sjoveste forfatter derfor taler du med mig, ikke Jess.
Mange betragter Lucy som klog.
Hun har altid en plan til at overvinde en hindring.
Men ofte er den hindring hendes mands tilladelse.
Du tror virkelig denne uge, lige nu, er det bedste tidspunkt at tale om det?
Nej! Det sagde jeg bogstaveligt talt for 30 sekunder siden.
Det er bare et kvindeligt perspektiv fra en anden generation.
En anden generation? Du kører derudaf...
Bette Davis, Bacall, Hepburn...
-Sjove kvinder. -Judy Holliday.
Judy Holliday? Rend mig.
De er sjove kvinder, og de er kloge og hårde, og de narrer mændene.
Hvorfor føler du og Gracie Allen, at I er nødt til...
Okay, stop. Maddie, jeg elsker dig.
Du er vel som
et oldebarn for mig fra en anden generation.
Mit ønske for dig er, at en dag bliver du halvt så sjov som Gracie Allen.
I mellemtiden, husk at Lucy og Ricky og Fred og Ethel,
hvis de lever efter i morgen,
skal leve i en virkelighed, der accepterer universets fysiske love.
Ricky ved, at Lucy ikke tror,
der muligvis er otte andre mænd i lejligheden.
Forstået.
Men jeg tager ikke den beslutning.
Lad os gå.
Mary Pat, skær blomsterne.
-Med "skær blomsterne..." -Hun ved, hvad du mener.
Ja, lad os gå.
Judy Holliday.
Det her sker ikke.
Hr. Arnaz?
Kom ind.
Hr. Oppenheimer er her for at se dig med hr. Carroll og frk. Pugh.
-Intet fra hr. Lyons endnu? -Nej.
-Er der nogen fra Philip Morris? -Nej.
Følg mig til scenen. Vi er en time bagud.
Madelyn har en joke til anden akt.
Jeg har fortalt Lucy, vi ikke nævner ophavspersonen.
Madelyn fandt på den sekunder efter jeg.
Er det ikke muligt, to forfattere fandt på den samme vittighed?
-Det er muligt. -Tak.
Ikke det, der skete.
-Skal jeg være her? -Det ved jeg ikke.
-"Hvad er en hykler?" -Den er til Fred.
Modtaget. Godt.
-Derfor du ønskede mig? -Nej.
Det er til episode ni, det manuskript, vi arbejder på.
Hvis Lucy Ricardo bliver gravid, introducerer vi det i nummer ni.
Ja.
Jeg bekræfter, der ingen chance er for, vi gør det.
-Det gør vi. -Du ved, Philip Morris ikke vil lade os.
Selv hvis de gjorde, vil vi ikke vide, hun er gravid,
eller hvordan hun blev det.
Har vi seere, som ikke ved, hvordan kvinder bliver gravide?
De kaldes børn.
Har nogle af disse børn yngre søskende?
Ved du, hvad mange af vores seere er? Kristne.
Jeg er langt foran dig.
Jeg får præster og en rabbiner til at gennemgå alle manuskripter.
Jeg bliver omskrevet af præster og en rabbiner?
Der er en joke der et sted.
Godt, for hvis jeg bliver omskrevet, er der ikke mange tilbage.
Den var god.
Så er det nok. Jeg sendte et telegram til Alfred Lyons.
-Gjorde du? -Jeg har sat beslutningen i hans hænder.
-Okay. -Okay.
Okay, godt.
-Er du sikker på, han siger nej? -Det er jeg.
-Er det det? -Ja.
-Okay. -Bob.
Fortæl Desi det, du sagde før.
-Mig? -Ja.
-Virkelig? -Venner?
Nej, det er interessant. Bob sagde, at du...
...virkelig er hovedpersonen i programmet.
Fordi du er "I"'et i I Love Lucy.
Så strengt taget har du topprioritet.
-Jeg er "I"'et i I Love Lucy. -Ja.
Sådan har jeg aldrig tænkt på det.
-Kan du lide det? -Ja.
Jess, patroniser mig igen,
og jeg stikker min hånd ned i halsen på dig og trækker dine fucking lunger ud.
-Hør, jeg ville ikke... -Undskyld mig.
-Hvad er det? -Det er et telegram til hr. Arnaz.
Det er fra hr. Lyons og Philip Morris.
-Vamos a ver. -Ja.
Lad os gå i gang, vi er en time bagud.
Ja.
Hvad står der?
"Til alle Philip Morris- og CBS- medarbejdere, lav ikke pis med cubaneren."
"Han kom ikke hjem, han har ikke ringet, ikke, at det gør nogen forskel.
Jeg kan se, at det ikke gør nogen forskel for dig.
Hvorfor ikke ringe til Ricky og fortælle, du er ked af det?
Hvad? Tror du, jeg ville luge min stolthed..."
"Tror du, jeg ville sluge min stolthed sådan?"
Hvad laver du oppe?
Jeg vågnede, og du var der ikke.
Så jeg gik til børneværelset for at se, om alt var okay.
Hun havde sparket tæppet af, så jeg ordnede det.
Det vækkede hende.
Men som du kan se, fik jeg hende til at sove igen.
Du ved, vi betaler en husholderske for at ordne vasketøjet, ikke?
Jeg kan godt lide det. Jeg får aldrig chancen.
Jeg lægger hende tilbage. i hendes lille lejlighed nu.
-Du burde komme i seng igen. -Det vil jeg.
"Tror du, jeg ville ringe til ham og komme kravlende?
"Tror du, jeg ville sluge min stolthed?
"Tror du, jeg ville ringe til ham og komme kravlende...
"Hvad, tror du, jeg ville sluge min stolthed sådan?"
-Lucy? -Herovre.
-Tak. -Intet problem.
-Hvad fanden? -Tak, fordi du kom herned.
-Klokken er to om morgenen. -Det er jeg ked af.
-Hvad foregår der? -Jeg vil genoptage middagsscenen.
Lad os gå ind i min garderobe og ringe til Desi.
Desi er hjemme hos barnet. Vi kan gøre det her.
-Ved han, du er her? -Han sover.
Lad mig køre dig hjem.
-Er det ham? -Det er Viv.
-Ringede du også til hende? -Jeg genoptager middagsscenen.
Det er ikke for begyndere. Det her er ikke skole.
-Jeg ansætter ikke instruktørerne. -Jeg ved det, jeg siger det bare.
-Hvad sker der her? -Tak fordi du kom, Viv.
Er alt i orden?
Vi er på en tom scene klokken to om morgenen.
Hun er fuld, jeg er ikke.
Så, ja, alt er fantastisk. Hvorfor spørger du?
Du sagde sagde, det var en nødsituation. Så...
Vi er nødt til at lave scenen igen, det tager ikke lang tid.
-Hvad? -Du hørte hende korrekt.
Det tager ikke lang tid. Vi skal bare foretage en justering.
To mennesker, der skændes, skal dele en plads ved et middagsbord.
Først tager vi den her, rykker den bagerst på scenen, så kameraet kan se jer.
Det her kan ikke bare være et miskmask af skubben.
Det kan ikke bare være et galehus.
Hver bevægelse skal være udtrykt.
Så Ethel puffer til Fred. Puf til ham.
Fred puffer lidt hårdere til Ethel.
Ethel puffer hårdere til Fred.
-Hey! -Så Fred.
Ram nu hinanden på samme tid og fald af stolen.
Det er det.
Lad os køre det et par gange med tempo.
Skete der noget?
-Undskyld? -Derhjemme.
-Skete der noget? -Nej. Jeg var...
Nej.
Jeg vaskede noget tøj, og...
Ja, jeg ville ordne det her beat.
Jeg kunne ikke sove.
Det er, som når man ikke er sikker på, om ovnen står ulåst.
Døren ulåst. Ingenting.
Jeg ville ordne det her beat. Lad os gøre det igen.
Jeg lavede det her program, så Desi og jeg kunne være sammen.
Jeg anede ikke, det ville blive et hit.
Jeg tænkte: "Rekvisitafdelingen bygger os
"en lille lejlighed, og der vi vil bo det meste af tiden."
Og det fungerede.
Det er her...
Det er som en historie, man læser som lille.
En heks kaster en forbandelse på en kvinde.
Hun vil blive forgudet af den mand, hun elsker,
men kun så længe hun bliver på det her lille stykke jord.
Det er stadig meget mere, end de fleste får.
Lad os køre det med tempo.
Jeg kører dig hjem.
-Lad mig tage... -Jeg er det største aktiv
i porteføljen hos Columbia Broadcasting System.
Det største aktiv i porteføljen hos Philip Morris Tobak, Westinghouse.
Jeg bliver betalt en formue for at gøre præcist det, jeg elsker.
Jeg arbejder side om side med min mand, som virkelig er imponeret over mig,
og alt, jeg skal gøre for at beholde det, er at knokle hver uge i 36 uger i træk.
Og så gøre det igen det næste år.
Knokle.
Så lad os gøre det igen.
Efter RKO opsagde Lucys kontrakt, fik MGM hende til en Technicolor-test,
som hun endnu ikke vidste ville være
et af de vigtigste øjeblikke i hendes liv.
En mand ved navn Sydney Guilaroff var Metros chefhårstylist.
Kiggede på Lucy og sagde:
"Håret er brunt, men sjælen er glødende."
Han gav hendes hår en ny farve.
Stille, tak.
I LUFTEN
Det er tid til My Favorite Husband med Lucille Ball.
Jell-O, alle sammen!
Ja, det er den lystige familieserie med Lucille Ball
og Richard Denning, transskriberet og bragt til dig
af Jell-O-familien af desserter.
J-E-L-L-Oh!
De store røde bogstaver står for Jell-O-familien
Det er Jell-O
Jell-O-buddinger
"Og nu, Lucille Ball med Richard Denning
"som Liz og George Cooper,
"to der bor sammen og kan lide det.
"Det en smuk forårsdag
"og Liz går ud i køkkenet for at tale med stuepigen Katy."
-Katy? -Ja, fru Cooper?
Katy, jeg har nogle gode nyheder til dig.
Hvad mener du? Jeg siger, jeg har gode nyheder, og du siger...
Når du siger, du har gode nyheder, er det normalt godt for dig og skidt for mig.
Det er lidt sandt.
-Lucy? -Kom ind.
-Det var et godt show. -Ja, det tænkte jeg også.
Gider du give det videre til Maddie og Bob?
Jeg har to herrer herude, der gerne vil møde dig.
Du vil gerne høre på dem.
Behøvede det at lyde ildevarslende? Kan de ikke komme ind?
Ja. Værsgo, kom ind.
-Lucille Ball. -Ja.
David Levy. chef for komikudvikling, CBS.
David Hart, chef for nuværende programmer, CBS.
David og David...
Jeg har været i nuværende komik på CBS, og jeg har aldrig hørt om nogen af jer.
CBS TV.
Laver CBS tv?
-Ja, Edward R. Murrow er... -Jeg lavede sjov.
-Forstået. -Det var sjovt.
Tak.
Disse mænd har en interessant idé.
Vi har været her et par gange nu,
og vi har bemærket, at du bruger bevægelser og udtryk.
-Mener du skuespillet? -Ja.
Mit ansigt, krop og stemme, det er det, jeg har at arbejde med.
Det er bare usædvanligt, fordi det er radio.
Jeg så Jack Benny. Han spiller det for publikum i studiet.
Det virker ret godt for ham.
Det gør det, og det virker ret godt for dig også. Rigtig godt.
Og vi synes, det er en skam, ingen får lov til at se det.
-Opfind en måde at se det i radioen. -Det gjorde vi, det er fjernsyn.
Er I her for at sælge et til mig?
Lucy, de vil sætte My Favorite Husband i fjernsynet.
-Jeg er meget interesseret. -Det er skønt.
Er det for tidligt at hæve et glas?
For My Favorite Husband.
Ja.
Bortset fra, jeg ikke vil lave My Favorite Husband.
Jeg er forvirret.
Ja, også mig.
Gå ikke i panik.
Jeg er interesseret i idéen om at lave My Favorite Husband i tv,
men det skal være et andet program.
-Hvilken slags program ønsker du? -Et, hvor Desi spiller min mand.
Jeg forstår, der er et castingproblem.
-Var det til mig? -Ja.
Jeg var ikke sikker, du er ret langt væk.
Vores castingafdeling er kommet med en liste
med spændende navne, som vi tror, du vil kunne lide.
-Giv den til Lucy. -Det er alle sjove mænd.
-Vi har kopier til alle. -Den bedste liste, jeg har set længe.
-Nummer 12 døde i sidste uge. -Min skyld.
Der er intet problem.
-Hvadbehager? -Jeg svarede hr. Macy.
Der er intet castingproblem.
Jeg er klar til at lave en halv times familiekomedie til CBS,
hvis rollen som min mand, lad os kalde ham "Shmezy," spilles af Desi.
-Må jeg kommentere det? -Gerne.
På My Favorite Husband er din mand den femte næstformand i en bank.
Ja.
Må jeg spørge dig, i al oprigtighed, ser du Desi
som den femte næstformand i en bank?
Jeg kan ikke se ham være den femte næstformand i noget.
Jeg kan se ham eje banken.
Kan du se problemet?
Jeg kan se det, du mener, er problemet.
-Lucy. -Ja.
Jeg kommer normalt ikke til møder som det her.
Dette møde er flere etager under min almene interesse.
Jeg er her for at levere en hård sandhed.
Vi kan ikke have en amerikansk pige
gift med en mand, der ikke er amerikaner.
Han er amerikaner.
Han var sergent i den amerikanske hær, og han tjente i krigen.
Du ved præcis, hvad jeg mener, Lucy.
-Han er spansk. -Stadig nej.
Han har aldrig været i Spanien i sit liv. Han taler spansk. Han blev født i Cuba.
Hans far var borgmester i Santiago, Cubas næststørste by.
-Du ved præcis, hvad... -Hvad du mener? Ja, det gør jeg.
Hør, jeg er her ikke for at få et job til min nevø.
Desi Arnaz er en fænomenalt talentfuld mand.
En verdensklasse musiker og en rigtig god skuespiller,
der ville være filmstjerne, hvis en cubansk filmstjerne fandtes.
Desuden arbejder vi rigtig godt sammen.
Jeg møder ham, når han er på turné,
han bringer mig op til nogle sketcher, og det virker.
-Jess? -Ja, det fungerer.
Enhver kulturel forskel vil være god komik.
-Har jeg ret? -Du tager ikke fejl.
Jeg tager ikke et møde til som det. Der er ikke plads til flere ved bordet.
Min position ændrer sig ikke.
Hvis du vil have mig på tv, er der kun et program, jeg vil lave,
så hvad siger du?
FREDAG SHOWNIGHT
RESERVERET
Kan nogen få fat i det?
Vi tror, det er omkring 15 minutter.
-Tror du? -Vi venter på noget, ikke sikker på hvad.
Okay, tak.
Venter?
Ja, kom ind.
Okay.
-Må jeg få et øjeblik? -Ja.
-Jeg tror, jeg ved, hvorfor du vil se mig. -Gør du?
-Hør på mig. -Jeg bad dig gøre mig en tjeneste.
Jeg bad dig give ham producent-kreditering.
I stedet prøvede du at overbevise ham om, han var titelkarakteren.
-Hvad fanden var det? -Undskyld, hvis han blev fornærmet.
-Jeg ved, han er fornærmet. -Det blev han ikke. Han grinede af det.
Men ja, han er fornærmet. Nej, han er krænket, jeg er fornærmet.
Jeg bad dig om at gøre mig en lille tjeneste,
og det er ikke sådan, du ikke skylder mig et par.
Den var ikke lille. Og jeg ved ikke, hvad du mener, jeg skylder dig.
Virkelig?
Det var ikke en lille tjeneste. Du bad mig redde dit ægteskab.
-Nej... -Og det er ikke første gang, vel?
Jeg bad dig give ham en producent-kreditering.
Helt fint. Kan min kone spille Lucy en gang imellem?
Hvis hun gjorde, ville jeg finde det passende, at hun blev krediteret.
Hvad mener du, det ikke er første gang, jeg bad dig redde mit ægteskab?
"Vi får Desi til at spille min mand. Det vil redde mit ægteskab."
-Skulle det have været mig? -Ja.
-Lav ikke stemmer. -Fornærmet?
Du bad mig give min jobtitel væk, som om det var en parkeringsplads.
-Du har ret. -Jøsses!
-Jeg beklager. -Nogle gange tror jeg, at du...
Vent, hvad?
Du har ret. Undskyld, jeg tog grueligt fejl.
Det havde jeg ikke forventet.
-Jeg ved det. -Har du sagt det til mig før?
Det tvivler jeg på. Men jeg har tænkt det, hvis det betyder noget.
Det gør det.
Det har bare været en opslidende uge.
-Hej, hvorfor venter vi? -Jeg er ikke sikker.
-Vi venter, nogen må vide hvorfor. -Vær sød at komme ind.
-Kom ind. -Desi beder om at se dig på sit kontor.
Mener du hans garderobe?
Nej, han er på sit kontor med CBS- og Philip Morris-ledere.
Hvorfor er han på sit kontor ved showtime?
Aftenudgaverne er lige udkommet.
Lyt til mig. Husk det her.
"Det rager sgu ikke dig."
Der. Lad det være det bedste, jeg nogensinde har skrevet.
Næh. Det er stadig "Vitakødgrøntmin."
Aftenudgaven.
LUCILLE BALL EN RØD 'I LOVE LUCY'-STJERNE AFVISER KOMMUNIST
Det er okay.
-Skrifttypen er i fire tommer. -Jeg ordner det her.
-Det er Hindenburg-skrifttypen. -Jeg har allerede ringet.
-Og de brugte rødt blæk. -Ja.
-Jeg vidste ikke, aviser havde rødt blæk. -Det har de vist.
Jeg blev frikendt.
Byens redaktør, en kvinde ved navn Agnes Underwood,
har en fotostatisk kopi af affidavitten,
som viser dig registreret i 1936
som vælger, der vil alliere sig med kommunisterne.
Jeg blev frikendt.
De stemplede "annulleret" på kortet, og jeg så det.
Aviserne viser kortet med en billedtekst, der siger:
"Bemærk annulleringen til venstre,"
men Herald Express fjernede ordet "annulleret"
-helt fra dokumentet. -Andre aviser?
Ja, men jeg har ringet, og vi tager os af det her.
Opkald til hvem?
Hver reporter inden for 20 minutter af dette studie.
-Det er derfor, vi venter. -Kommer der journalister her?
Ja. Vi sætter dem bagved.
Tror du stadig, vi filmer et program? Hvorfor taler ingen af jer?
Desi har en idé.
Jeg vil varme publikum op, som jeg altid gør,
men i stedet for cubanske Pete og vittigheden om skildpadden,
vil jeg fortælle dem, hvad der skete.
Jeg har tænkt mig at forklare, du har sat et forkert kryds.
Jeg vil vise dem det annullerede dokument,
og så vil jeg få dig ud,
så pressen ser dem give dig et stort bifald. Ja.
Må vi få et øjeblik alene, tak?
Du fortæller ikke disse mennesker, at jeg satte det forkerte kryds.
Det er et kritisk øjeblik, Lucy.
-Hvis jeg skal dø... -Det skal du ikke.
-...vil jeg hellere dø stående. -Jeg aner ikke, hvad...
Jeg er ingen tåbe. Jeg satte ikke forkert kryds.
-Du så overskriften. -Den kan ses fra det ydre rum.
Bedstefar Fred opdrog mig, fra da jeg var fire år.
Han tænkte på den lille mand, på arbejdstagernes rettigheder.
Det var en hyldest til ham og at sige, at jeg satte det forkerte...
Bedstefar Fred tog fejl, Lucy!
Ja, han fortalte dig ikke den del, hvor de smider ens far i fængsel
for forbrydelsen at være borgmester i en by.
Jeg blev jagtet til det her land, Lucy!
Tro mig, du har sat det forkerte kryds.
Og hvis de ikke klapper?
Det vil de. Og pressen vil skrive, at de gjorde.
Du fortæller dem, at jeg blev anklaget...
De kommer til at læse det i morgen.
Vi har en prøvebefolkning på 200 mennesker på vores scene.
Så... frøken Rosen!
Hvis de buher af mig?
Hvis de buher af dig...
...er vi færdige, her, i aften.
Ring til den mand.
Fortæl dem, at det er til mig.
De finder ham. Han venter mit opkald.
Fortæl mig, når du har ham.
Javel.
Nogen sagde, de så dig gå herud.
Jeg har lige fået det at vide.
Jøsses, Lulu, firetommers-skrifttype?
Rødt blæk.
Jeg skulle ikke have tilføjet til stressen. Men...
Hvad?
Intet af det betyder noget lige nu.
Det kan være sidste gang, vi er herude. Sig det.
Lucy Ricardo er gift med en mand, der er seks år yngre end hun,
og Ethel er gift med sin bedstefar.
Det er forstået, som den underliggende forudsætning for en vedvarende joke,
at jeg ikke er køn nok for ham.
Det påvirkede mig og på verdens værste tidspunkt.
Det var en hammerlækker kjole.
Vil I to være alene herude?
-Nej. -Jo.
Du er min helt.
Jeg bekymrer mig om, hvad der virker.
Jeg bekymrer mig om, hvad der er sjovt.
Jeg bekymrer mig ikke
om en kvindes perspektiv fra en ny generation.
Jeg bekymrer mig om dig.
Jeg ville elske, nogen ville bringe mig morgenmad.
Det var ikke det, vi talte om.
Kommer en assistent ikke med morgenmad til dig hver dag?
-Jo. -Okay.
Aldrig arme riddere.
Det kigger vi på.
Jeg kom herud for at forsøge at distrahere dig med nonsens,
men jeg går ud fra, at disse to nåede det før mig.
Viv kan ikke lide jokesene om, Ethel er utiltrækkende.
Ingen tæt på hende ved ikke det.
Jeg sagde, hvad jeg følte.
Du har sagt, hvad du følte siden den første arbejdsdag.
Det er ikke sådan, du pludselig har givet dine følelser en stemme.
Ved I hvad,
søde damer?
Noget dør inde i en mand,
det dør bare
første gang, han hører en pige kalde ham gammel.
Så angående emnet Jess, Bob og Madelyn,
der skriver Ethel-jokes, er jeg...
...ligeglad.
I to...
...er gode skuespillere.
Det er et privilegie at lave det med jer.
-Nu skræmmer du livet af mig. -Jeg ville bare sige det.
Desi fortæller publikum det. Pressen er inviteret.
Han tror, publikum vil acceptere sandheden,
give deres godkendelse, og pressen vil skrive om det.
Jeg ville mene det modsatte.
Undskyld mig. Hr. Arnaz er klar til at lave opvarmningen.
De sagde, du ville vide det.
Tak.
Okay.
Vi ses derude.
Godt program.
-Godt program. -Godt program.
Luce.
Middagsscenen er uomtvisteligt bedre.
STILLE, TAK
Mine damer og herrer,
giv en varm velkomst til en af stjernerne i I Love Lucy.
I kender ham som Ricky Ricardo, her er Desi Arnaz!
Tak.
Mange tak.
Normalt ville jeg lave den sidste publikumsopvarmning.
Jeg ville fortælle en joke om en skildpadde,
og jeg vil påpege vores banebrydende kamerasystem,
der gør det muligt for studiets publikum at se showet uhindret,
og jeg ville præsentere jer for resten af holdet.
Det gør jeg ikke i aften, og her er hvorfor.
I sidste uge blev min kone, Lucille Ball,
bedt om at vidne foran et lukket møde
i House Un-American Activities Committee.
Ja, kongresmedlemmerne, der efterforsker kommunisme.
Efter timevis af vidnesbyrd konkluderede komitéen,
utvetydigt,
at Lucy var og på ingen måde er involveret i det kommunistiske parti.
Så alt er godt, ikke?
Nej.
Fordi det her er overskriften i aftenudgaven
i Herald Express.
Jeg foretog nogle opkald. Jeg ringede til redaktøren på Herald Express.
Jeg ringede til formanden for udvalget.
Jeg ringede til alle udvalgets medlemmer.
Og jeg foretog ét til opkald, og jeg tror, han stadig er på linjen.
Tak.
-Er du stadig hos mig? -Ja.
Jeg står nu foran et studiepublikum
i Hollywood, Californien, og vi har deltagelse
-af en række medlemmer af pressen. -Det er fint.
Vi vil gerne vide, om FBI har nogen sag mod Lucy?
Har FBI nogen beviser på udåd?
Har FBI nogen grund til at tro,
at Lucille Ball er kommunist?
Nej, absolut ingenting. Hun er 100 % renset.
Tak. Et spørgsmål mere. Vil du fortælle os dit navn?
Det er J. Edgar Hoover.
Tak, nyd din aften.
Mine damer og herrer, byd velkommen til min kone
og stjernen i I Love Lucy, Lucille Ball.
Så nyd showet.
-Det er overstået! -Tak.
-Det er slut nu. -Tak.
-De elsker dig. -Jeg elsker dig.
Ingen vil nogensinde lave pis med dig, Lucy.
-Jeg troede, de ville buhe. -Nej.
-Vil du lave et show? -Har du været mig utro?
-Hvad? -Har du været mig utro?
-Er det et stykke? -Nej.
Nej, det har jeg ikke.
Når du er ude, spiller du kort på båden?
-Ja. -Du har ikke været sammen med nogen?
-Hvad sker der med dig? -Manipuler mig ikke.
Hvor kom det fra? De heppede på dig.
-Det, de skrev, var korrekt, ikke? -Lucy...
Kun billedet var forkert.
-Var det korrekt? -Lucy...
Var det helt korrekt?
Jøsses, jeg har lige bevist derude, at Herald Express har misforstået det.
Tror du, Confidential Magazine...
Vi skal til at lave et show.
-Sig det bare. -Sig, hvorfor du tænker
andet end det skrald, sig hvorfor, du tror, jeg har været dig utro.
Det er din læbestift.
Husker du? Du kyssede mig i begyndelsen af ugen,
tog mit lommetørklæde, tørrede læbestiften af
og lagde den i min lomme. Du havde aldrig gjort det.
-Det havde jeg ikke. -Hvad fanden taler vi så om?
Det er min læbestift.
De var bare callgirls.
De er ludere.
Det betyder ikke noget, Lucy.
Hør, Lucy, det betyder ikke...
Lad os lave showet. Ja?
Lad os bare glemme det her i en halv time. Ja?
Jim, lad os gå i gang.
-Det bliver ikke bedre end det her. -Modtaget.
-Okay, alle sammen. -Lad os lave et show.
Det er positioner til scene A. Scene A.
Indtag jeres positioner.
Okay, så. Klokker.
Stille, tak. Klar til optagelse.
Klar til optagelse.
-Optager. -Lad os køre lyd.
-Op. -Lyden er klar.
-Op. -B-mærke.
Klar og værsgo.
Det endte med at blive et godt program den aften.
Vi lavede begge versioner af åbningen,
men det var den oprindelige version, der kom i fjernsynet.
Den med alle navnene.
Du må have fået en kopi af B-versionen.
Fordi dit oprindelige spørgsmål var...
Jeg vandt mit væddemål med Desi.
CBS ville ikke lade os bruge ordet "gravid".
Men flere mennesker så fødslen af lille Ricky,
end der havde været folk, der havde set et tv-program før.
Dit oprindelige spørgsmål?
Du spurgte, hvorfor Lucy stoppede, da vi lavede den alternative version.
Vi lavede Lucys version af Rickys entré først...
Hun lavede det med blomsterne,
som vi ikke kunne bruge, fordi det var for langt.
Hun tager en kande og hælder vand i vasen...
Hvilket gør, alle blomsterne kommer op til overfladen.
Det var, som om hun for vild i sit eget hoved et øjeblik.
Jeg kan ikke huske hendes stikord.
Nok den eneste gang, hun har glemt en replik.
Jeg kan ikke huske den første replik, men vi måtte stoppe og gøre det igen.
Det var Desis replik.
Det var den nye del, Lucy satte ind.
Hvad var hans replik?
Lucy, jeg er hjemme.
-Undskyld, jeg blev forvirret et øjeblik. -Okay, lad os cutte. Vi kører igen.
Vi gik aldrig tilbage for at lave en ny optagelse af den alternative åbning.
Lucy ville bare komme videre.
Gæt, hvem det er?
Bill? Sam?
-Pat? -Nej.
Pedro? Pablo?
-José? -Nej, det er mig!
Ja, selvfølgelig.
Meget, meget morsomt.
Hey, selskab til middag? Hvem er det?
-Hvad synes du om de nye vandglas? -Hvem kommer til middag?
Ser bordet ikke smukt ud i aften?
-Lucy, hvem er det? -Nogle mennesker.
Den 3. marts 1960 søgte Lucy om skilsmisse fra Desi.
Det var om morgenen efter deres sidste optræden sammen.
FAMILIEN RICARDO
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard
Kreativ supervisor Toni Spring