Downloaded from YTS.MX
ОРИГІНАЛЬНИЙ ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ ФІЛЬМ NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
АМАРІ
Це не кінець.
Гей! Це не флаґ-футбол! Це справжній футбол!
Я в нормі! Досить хвилюватися за мене! Що з тобою?
Якого дідька ти тут робиш?
Якого біса ти прийшов?
Гей! Присядь.
Не в них на очах!
Не дивіться на табло. Ми ще граємо! Так.
Досить жаліти себе.
Ми відстаємо на два тачдауни.
Вони грають краще, та це нічого!
Треба зібратися з духом!
Якщо бачите перед собою супротивника, обходьте його й валіть!
Досить жаліти їх і думати про них.
Це їхня мета!
Вони намагаються розізлити вас. Це їхня мета.
Другий тайм. Зосередьтеся на футболі, не на них.
ФРЕДЕРІК, МЕРІЛЕНД, — ДІМ
ОДНІЄЇ ЗІ ШКІЛЬНИХ КОМАНД ФУТБОЛЬНОГО ЧЕМПІОНАТУ.
ШКОЛИ ДЛЯ ГЛУХИХ У МЕРІЛЕНДІ.
Будьте агресивними. Ми повинні бути зосередженими.
Уперед!
Гей! Амарі! Припини! Амарі! Годі!
Що таке? Подихай. Ти потрібен мені протягом усієї гри.
Коли вони верзуть маячню, не лізь у бійку. Будь спокійним.
Уперед! Ну ж бо!
Ти можеш краще! Ти нам потрібен!
ОРІОЛС - 6 РЕЙНДЖЕРС - 43
ЦЕ ЇХНІЙ ПЕРШИЙ ПРОГРАШ ПРОТИ ШКОЛИ ГЛУХИХ ЗА 16 СЕЗОНІВ.
Змирися. Треба змиритися з тим, що сталося.
Гадаєш, я не змирився? Іди в дупу.
Гаразд. Це лише один програш. Нічого страшного!
Побачимося пізніше?
Це наш перший програш у сезоні.
Я знаю, що ми всі засмучені.
Не дай емоціям здолати тебе.
Ми перемогли Техас минулого року, пам'ятаєш?
У нас була довга серія перемог.
Ми випускники. Треба завершити гарною грою.
Ти мамин син.
Я оглух після менінгіту.
Я народився зі слухом.
А згодом, у два чи три роки, я втратив слух.
Я захворів, мало не помер, у мене була інфекція мозку та набряк.
Я нічого не чую. Я не чую підбадьорливих оплесків,
криків фанів.
Я відчуваю їхню вібрацію.
Я відчуваю їхні кроки, коли вони біжать, гуркіт вібрації.
Кохлеарний імплантат, або КІ, надає можливість чути.
У мене є кохлеарний імплантат,
я використовую його тільки для того, щоб послухати музику.
Я відчуваю вібрацію і можу чути музику,
але не чую слів.
Музика допомагає мені залишатися зібраним і спокійним.
МІСТО ФРЕДЕРІК
МЕРІЛЕНД
Я не фанатію від баскетболу. Чесно, мені подобається футбол.
Знаєш, що мене мотивує? Важка праця.
Ось чому я не люблю бейсбол.
Знаєш, мені не подобається ця маячня… Так.
Точно.
Ти дурний.
Леро, ти підеш на вечірку випускників з Амарі чи…
Ще не знаю. Побачимо, як піде.
Якщо все буде добре, підемо разом. Подивимося.
Амарі сказав, що він не хоче йти, так що ще вирішимо.
ТРЕНЕР РАЯН
Футбол — це одна з можливостей
показати світу, з чого ми зроблені.
Не єдина, але чудова можливість це продемонструвати.
Віднині ми дуже зосереджені.
Наша мета — виграти всі матчі до домашньої гри
й виграти домашній матч.
Оскільки команда глухих спортсменів не чує,
я вважаю, загострюються інші їхні відчуття.
Наші гравці краще відчувають поле.
Я вважаю, вони краще бачать, бо не чують.
Як ми спілкуємося на полі?
Скупчуємося й кидаємо м'яч. У нас таємний код.
ДЖЕЙЛЕН
Барабан — дуже важлива частина підбадьорювання.
Так, ми відчуваємо вібрацію, і це чудово.
Ні, дивися. Стеж за мною.
ЛЕРА
Я єдиний глухий у сім'ї.
Так, мені справді самотньо.
У дитинстві вони говорили, незважаючи на мене.
Я нічого не розумів, тому йшов геть.
Коли я зустрічаюся з людьми, які чують,
я відчуваю, що я самотній, бо глухий.
Це тато?
Так.
Мені було приблизно два роки, коли тато пішов.
Мені справді цікаво, чому він пішов.
Через те, що я глухий? Можливо. Я не знаю.
Дуже гарний.
Тедді нема. Він був моїм найкращим другом.
ТЕДДІ
Тедді був у нашій футбольній команді у школі для глухих у Меріленді.
Джейлен і Тедді. Це були перші стосунки Джейлена.
Перше кохання Джейлена.
Я прив'язався до Тедді, тому що він був смішним.
Він завжди смішив мене.
І не лише це. У нас були цікаві розмови. Ми могли говорити про будь-що.
А на другому році навчання він перевівся до школи для чуючих.
Вони питали його: «Ти ж глухий. Що ти тут робиш?
Повертайся в школу для глухих».
До нього задиралися через його глухоту.
Він носив слухові апарати, а вони їх знімали.
Багато чого відбувалося.
Його особистість, його сім'я, його друзі… Над ним знущалися…
Відбувалося стільки всього, що його накрило.
Тедді повісився.
МИ ЛЮБИМО ТЕБЕ Й СУМУЄМО ЗА ТОБОЮ, ТЕДДІ
Тедді був третім, кого ми всиновили.
Багато людей, які були поруч із ним, не розуміли,
з чим він мав справу,
але в нього були проблеми.
ТЕОДОР «ТЕДДІ» ВЕБСТЕР 2001–2017
І відсутність можливості заспокоїти його
за допомогою звуків давалася нам важко.
Я справді думаю, що вони відчувають певну ізоляцію
поруч із тими, хто не вміє спілкуватися з ними.
Тедді був моїм близьким другом. Ми разом зростали.
Коли він убив себе, ми були дуже приголомшені.
Це сильно вплинуло на нашу спільноту.
Я хотів завдати болю собі,
коли він помер.
Я хотів зробити собі боляче. Я намагався порізатися.
Я відчував злість.
Це була суміш злості, збентеження, смутку.
Я відчув, що після його смерті
стало трохи важче.
Тедді помер, але в нього завжди буде особливе місце в моєму серці.
ТЕДДІ
ЧЕМПІОНАТИ ПОЧИНАЮТЬСЯ ТУТ!
Дискримінація є всюди.
Їм її не уникнути.
Гадаю, так ми відповідаємо на дискримінацію.
Готові…
Багато чуючих команд не хочуть грати з нами.
Більшість тренерів не люблять програвати глухим тренерам.
Ззовні, у світі тих, хто чує, зверхньо ставляться до глухих.
Вони не думають, що ми теж можемо щось робити вправно.
Щоб довести, що вони помиляються, ми маємо перемогти їх,
розтрощити їх і показати, що глухі здатні на все.
І ми доводимо їм, що ми такі ж, як вони.
Коли народився Амарі, мені було 25.
Я пішов, бо злякався, коли він захворів.
Я не знав, чого очікувати.
Я залишив сім'ю.
Це був незрілий і дурний вчинок, про який я потім шкодував.
Я продавав героїн, багато героїну.
І вляпався у великі проблеми.
«РАНКОВА ЗІРКА» БАПТИСТСЬКА ЦЕРКВА ХРИСТА
Бог віднайшов шлях до мого серця.
І це справді… Мій шлях до віри почався з переходу
від життя на вулицях і…
Я вирішив, що готовий зробити все,
щоб зцілити наші стосунки і стати частиною його життя.
Я хочу цього. Ми потроху почали.
У його світі я вчуся всьому, амінь,
бо мій син глухий.
Амінь. Я дивлюся на нього і його команду,
на їхній, здавалося б, безсумнівний недолік,
і як вони розгромлюють інших щоразу, коли я йду на гру,
уже впродовж останніх трьох років.
Вони виграли 42 гри поспіль.
Знаєте, упродовж скількох сезонів треба збирати серію з 42 перемог?
І з'являється команда з Техасу,
щось стається, щось абсолютно неочікуване.
Команда мого сина програє.
У кінці гри
один із гравців піднімає руку, він хоче щось сказати.
У нього 23-й номер. Він підвівся і сказав:
«Цей програш не характеризує нас як команду».
Реальність нашого життя в тому, що поки ми житимемо,
ми зустрічатимемося з невезінням,
та ми маємо визначити, хто ми такі
перед обличчям невезіння.
Річ не в тому, через що ми проходимо.
А в тому, як ми це робимо.
Вони дивитимуться на тебе й думатимуть, що в тебе недолік,
а насправді
тобі треба зібратися
і виконати план життя, призначений тобі Господом.
Я дивлюся на цих молодих людей тиждень за тижнем, адже я ходжу на ігри.
Вони просто розгромлюють інших, а люди не очікують такого,
бо, частіше за все, думають: «Лише тому…»
Амінь.
Байдуже, наскільки стає важко,
ми повинні продовжувати викладатися на повну,
продовжувати тиснути,
продовжувати битися.
Я бачив, як ці юнаки змагаються до останнього свистка.
Вони грали до останньої секунди.
І що я хочу сказати, побачивши їхні зусилля?
Вони виклалися на повну на полі.
Під час гри, коли ми скупчуємося, зверніть увагу на наступний хід.
Всередину й назад.
Ви маєте зосередитися на грі,
а не байдикувати чи розмовляти.
Важливо, що це наша остання гра.
Я вимагаю від вас 110% зусилля.
Працюйте на повну. Нам не потрібні герої.
Давайте відберемо м'яч. І ми виграємо.
Ось і все. Ніякого вихваляння. Ніякого байдикування.
-То що з вечіркою випускників? -Я? Кого я запрошу?
Може, Леру?
Я просто питаю. І все.
Вона не хоче мене. Вона уникає мене.
Тому я залишив її у спокої.
Розумієш? Дякую!
Еге! «Іди з миром».
Я запам'ятаю твій жест для цього!
ТРУТ 18 РОКІВ
Не базікай! Задмухуй свічки!
Хочеш поїсти тут морозива?
Ти платитимеш? Чи я платитиму за тебе?
Я на нулі.
Та я дражнюся.
Мені просто цікаво, що відбувається між нами?
Хто ми?
Не знаю. Ми разом чи ні? Не знаю.
Я трохи налякана.
Між нами багато чого відбувається.
Ми разом?
Не розплакатися б. Це мій наймолодший син.
-Амінь! -Це Амарі.
Амінь!
Амарі приходив сюди в дитинстві, тож я радий, що він тут.
Він прийшов сюди вперше,
мабуть, років у сім.
І я завжди кажу людям: «Це моє натхнення в житті».
-Амінь. -Амінь.
Він єдиний, хто надихає моє життя, амінь.
І я дякую Господу, що він сьогодні тут.
-Амінь! -Амінь.
Дякую, що завітав.
Амінь.
Я б сказала, що їхні стосунки розвиваються.
Не думаю, що вони наразі на рівні відносин батька й сина,
де мали б бути в цей період його життя, але вони над цим працюють.
Я справді можу сказати, що Марвін працює над цим.
Я сильно кинув.
Ти приймав?
-ВР. -То ти був вайд-ресивером?
Що сталося?
Не зараз. Це було дуже давно. Колись давно.
Так, колись давно.
Я гарно грав!
-Невже? -Так.
Ти міг зловити м'яч лише однією рукою?
Коли я зростав без тата, він пішов, і я ніби відчував огиду.
Це важко.
Це складно, в мене не було прикладу для наслідування.
Та зараз я відчуваю, що ми налагоджуємо зв'язок .
Перший даун. Так.
Я хочу завжди мати можливість показати йому,
що наскільки б відмінним
йому не здавався мій світ,
я хочу відчути ці ж відмінності в його світі.
Завтра наша домашня гра й вечірка випускників.
Домашній матч. Ми очікуємо великий натовп.
Ми граємо зі «Спартанцями» з Вірджинії. Вони чуюча команда.
Це моя остання гра.
Я буду дуже нервувати.
ВИПУСКНИЙ 2019
Готові? Так? Важливе оголошення.
Королем випускників стає…
Амарі Маккінстрі!
КОРОЛЬ ВИПУСКНИКІВ 2019
Знаєте, будь-який успіх відбувається на честь Тедді.
Коли ми виграємо, то виграємо для Тедді.
Він у наших серцях.
ТЕДДІ
Це футбольна гра. Хлопці, ви граєте у футбол.
Ті хлопці теж грають у футбол.
Вони футболісти й хочуть виграти.
Ви маєте забути, що вони глухі.
Вони скористаються цим як силою.
ОРІОЛС - 6 СПАРТАНЦІ - 6
Так тримати! Вийдемо ще сильнішими! Ми разом!
Не здаватися! Ну ж бо!
ОРІОЛС - 20 СПАРТАНЦІ - 14
Гадаю, найважче — вийти з цієї бульбашки.
Виходячи за її межі, зникає будь-яка запорука.
Вони зустрінуться з багатьма перешкодами,
яких не було в шкільному містечку.
ТЕОДОР «ТЕДДІ» ВЕБСТЕР 9 ЧЕРВНЯ 2001 — 4 ЛИСТОПАДА 2017
СВІТЛА ПАМ'ЯТЬ ТЕОДОРУ «ТЕДДІ» ДЖЕЙМСУ ВЕБСТЕРУ
Життя коротке…
Будь-що може статися будь-якої миті.
Треба бути собою, бути тим, ким хочеться бути, ось і все.
Бути собою, розумієш?
Знаєте, мені скоро 18.
Я закінчу школу й опинюся в реальному світі.
Я маю бути готовим.
І мене лякає
невідомість.
Речі, з якими можна облажатися.
Ці виклики,
коли я опиняюся у світі,
допомагають мені вчитися.
І я готовий до світу.
Я ЛЮБЛЮ ТЕБЕ.
Переклад субтитрів: Юрій Лаховський