Downloaded from YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫"זה דף חדש בסיפורכם ‬
‫אמצו אותי‬ ‫אל תוך לבכם‬
‫נושפת על ידיי ‬
‫ושם הכול התחיל‬
‫ניו יורק קיבלה אותי ‬
‫חבקי אותי לעד, שלא ארגיש לבד"‬
‫- בית החולים בלוויו -‬
‫"כל כך לבד"‬
‫- הביוב של ניו יורק -‬
‫מה נסחף שם?‬
‫אתם רואים את זה?‬
‫מי זה?‬
‫יה, פירורי ביסקוויט.‬
‫- גיל 11‬ ‫גיל 6 -‬
‫ארלו, אל תלך רחוק מדי!‬
‫אני לא רוצה לשמוע שהשתוללת‬
‫ליד ספינות הנהר.‬
‫בוא, ג'רומיו.‬
‫מה שלום כולם ביום יפה וביצתי זה?‬
‫זו בטח עונת השלת העור.‬
‫מישהו מכם רוצה להצטרף אליי לשיר?‬
‫טוב, תכף תצטרפו.‬
‫"ו... אני כאן בביצה‬ ‫משפריץ לי בביצה‬
‫אליגטור קורץ בעין‬ ‫ולהתראות בינתיים‬
‫הקיץ כבר מגיע‬ ‫והחום כבר משגע, או... כן‬
‫מקפץ לי בביצה‬ ‫כמו צפרדע מרוצה‬
‫הביצה הזאת קטנה‬ ‫שותפים לכל מנה‬
‫אם אגיד שכיף לחיות כאן‬ ‫זה יהיה כמו לרמות כאן, או... כן‬
‫רוצה עוד, עוד, עוד‬
‫כי יודע שמותר לי‬
‫ויודע שאסור לי לוותר‬
‫רוצה עוד, עוד, עוד‬
‫אם תביטו אז תראו מייד‬
‫שאליגטור שכמותי‬ ‫ישחה רחוק יותר‬
‫אם מישהו פספס‬ ‫את המשפחה אני מחפש‬
‫אבל לי הם מתחבאים‬ ‫זה משחק שאוהבים‬
‫מתקרב, והם בורחים לי‬ ‫וכל כך רציתי אח בוגר‬
‫הנחש רוצה לבלוע‬ ‫העופות מקור לתקוע‬
‫והמים ירוקים ‬ ‫והצב עוד לא הסכים‬
‫אם היו לי חברים‬ ‫לא הייתי מתכנן לברוח‬
‫לא..."‬
‫שמעת את זה, ג'רומיו? בוא נלך להציץ.‬
‫כן, אני יודע שאסור לי... ‬
‫אבל מה שאדמי לא תדע, לא יפגע.‬
‫יופי. מה שבא לך. ‬
‫"לא…‬
‫כן, כן, כן‬
‫יודע ש...‬
‫שמותר לי‬
‫רוצה עוד, עוד, עוד‬
‫כי יודע שמותר לי ‬ ‫ויודע שאסור לי לוותר‬
‫כן, כן, מותר לי...‬
‫רוצה עוד, עוד, עוד ‬
‫אם תביטו אז תראו מייד‬
‫שאליגטור שכמותי‬ ‫ישחה רחוק יותר‬
‫רוצה... עוד, עוד, עוד‬
‫כי יודע שמותר לי ‬
‫ויודע שאסור לי לוותר‬
‫עוד, עוד‬
‫רוצה עוד, עוד, עוד ‬
‫אם תביטו אז תראו מייד‬
‫שאליגטור שכמותי‬ ‫ישחה רחוק יותר"‬
‫הו, כן!‬
‫אימא! יש ילד קטן וירוק שם בביצה!‬
‫הוא ממש שם, אימא!‬
‫סנסוויל, אל תספר שוב מעשיות.‬
‫העולם שבחוץ הוא בטח משהו-משהו, ג'רומיו?‬
‫ארלו!‬ ‫-אוי לא. ‬
‫ביי, ג'רומיו!‬
‫תפסתי!‬
‫מוש-לם!‬
‫ארלו!‬
‫איפה ילד-האליגטור הקטן הזה?‬
‫הנה השף הקטן שלי.‬
‫מה מצאת לנזיד שלנו הערב?‬
‫רק את הטוב ביותר.‬
‫חלזונות, מה? חשבתי שאתה שונא חלזונות.‬
‫"אסקרגו." אני מנסה להיות…‬ ‫יותר בסגנון קייג'ון.‬
‫נחמד ושמנמן.‬
‫כן. כל אחר הצהריים עקבתי אחרי הבחור הזה.‬
‫ברור. וידאת שהוא בשל?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אתה חייב לטעום את הבטן שלו.‬ ‫כל שף ביצות יודע את זה.‬
‫קדימה.‬
‫צרפתי היה נושך לך את היד‬ ‫בשביל הבחור הבשל הזה.‬
‫יש לזה טעם של כל הדברים שהוא הזדחל עליהם.‬
‫אני חייבת לומר לזכותך, ארלו. אתה מחויב.‬
‫אז תגיד לי. כמה ספינות נהר ראית היום?‬
‫רק אחת.‬
‫אבל ילד קטן ראה אותי.‬
‫כלומר, לא ניסיתי לגרום למהומה‬ ‫או משהו כזה. אני פשוט...‬
‫משהו לא בסדר איתי?‬
‫ארלו, הכול בסדר איתך.‬
‫ואם מישהו יגיד אחרת…‬
‫אבל בכל זאת,‬
‫כל חיי גרתי בביצה הזאת,‬
‫ולא נראה שהחיות האחרות מחבבות אותי.‬
‫ואז אני לא אמור להיות ליד הספינות ו… ‬
‫אל תביני לא נכון. ‬ ‫אני אוהב את הביצה. באמת. אבל...‬
‫עשית מה שטבעי לכל אחד בגילך.‬
‫אתה רוצה לראות מה קיים בחוץ.‬
‫כן, כנראה.‬
‫פשוט…‬
‫לפעמים אני תוהה‬ ‫היכן אני משתלב בתמונה הגדולה.‬
‫טוב, קדימה, תשחרר את החילזון הזקן הזה.‬
‫יש משהו שהתכוונתי לתת לך מזמן.‬
‫אני יודעת ששמתי אותה כאן באיזה מקום.‬
‫לא, זאת לא היא. לא. מה הקטע?‬
‫אני נשבעת ששמתי...‬
‫מה זה?‬
‫מתנה.‬
‫עדיף שלא.‬
‫בטח שכן. מתנה ממני אליך.‬
‫אני לא יכול לקבל מתנות‬ ‫אלא אם זה יום ההולדת שלי.‬
‫זה לא יאה.‬
‫אז אולי אשמור את זה עד השנה הבאה.‬
‫ברצינות?‬
‫אתה תכריח אותי לעשות את זה?‬
‫בבקשה?‬
‫בסדר.‬
‫לא היית צריכה.‬
‫יש!‬
‫"יום יפה, יום נפלא‬ ‫יום הולד-דו-דו‬
‫יום עליי, לי כדאי‬
‫יום הולה-יום הלו‬ ‫יום הול-די-דת‬
‫יום הולדידדת‬ ‫יום שמח היום‬
‫יום יפה, יום נפלא‬ ‫יום הולד-דו-דו‬
‫יש כאן יומולדת, יומולדת לארלו‬
‫יש לו יומולדת, בן 15"‬
‫ארבעים ושניים!‬
‫"וארבעים ושניים יום!‬
‫יש כאן יומולדת לארלו, הי!"‬
‫חיי קייג'ון!‬
‫יום הולדת שמח, תינוק יקר שלי.‬
‫אני מת על זה! טוב, אני מוכן למתנה שלי.‬
‫"ארלו בוארגרד."‬
‫אני ארלו, אבל מה...‬
‫זה שמך המלא.‬
‫זה בא יחד איתך כשצצת לראשונה על המרפסת ‬
‫לפני שנים רבות כל כך.‬
‫"בוארגרד."‬
‫רגע, צצתי על המרפסת?‬
‫אם כבר צפת אליה.‬
‫בסל קטן וישן.‬
‫היית חמוד כל כך עם הזנב הירוק הקטן שלך.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫זו שאלה הוגנת, ארלו.‬
‫אני חושבת שרציתי שתרגיש שמקומך כאן איתי.‬
‫אבל אתה מבוגר מספיק בשביל האמת.‬
‫אני לא אחיה לנצח,‬
‫כמו שאתה לא אמור להישאר בביצה הזו לנצח.‬
‫אם אני לא מהביצה, אז מאיפה באתי?‬
‫"בית החולים בלוויו, ניו יורק, NY"?‬
‫בדקתי את הדברים לפני כמה זמן.‬
‫מסתבר שניו יורק הזאת היא עניין רציני.‬
‫- ספר הערים הגדולות הגדול -‬
‫אני מניו יורק?‬
‫זה אומר שההורים שלי בניו יורק?‬
‫תמשיך לקרוא.‬
‫"אבי הילד, אנסל טי. בוארגרד. אם הילד…"‬
‫אין שם.‬
‫זה מצחיק, נכון, אדמי? אם בלי שם?‬
‫"יום יפה, יום נפלא‬ ‫יום הולד-דו-דו‬
‫יום עליי, לי כדאי‬
‫יום הולה-יום הלו, יום הול-די-דת‬ ‫יום הולדידדת, יום שמח היום…"‬
‫אתם יכולים לדמיין ילד כמוני בעיר הגדולה?‬
‫סליחה.‬
‫הנה אתה שוב מפליץ על אדן החלון שלי.‬
‫ג'רומיו, אני עומד להדהים אותך.‬
‫יש לי אבא שמעולם לא ידעתי עליו.‬
‫אני יודע. זה מטורף. זאת ועוד!‬
‫אני מעיר בשם ניו יורק.‬
‫תמיד הרגשתי שהחיים שלי כאן טובים,‬
‫אבל מעולם לא הרגשתי שייך, אם זה הגיוני.‬
‫ואז, בום! אדמי הולכת ומפילה את זה עליי.‬
‫מה זאת אומרת, האם אלך?‬
‫לניו יורק, NY?‬
‫כדי לגלות מאיפה באתי?‬
‫"יה, עכשיו, עכשיו‬
‫אני שונה, זה ידוע‬ ‫רוצה לצאת קצת מכאן‬
‫גורלי לא קבוע ‬ ‫לא אקשיב לו, אני לא פחדן‬
‫רואה בשמי הלילה‬ ‫את מקומי השמור‬
‫במרחק כמו הירח, איש לא שומע‬ ‫שיר של שחרור‬
‫כי יש זמן לפעמים‬ ‫לשינוי בחיים‬
‫הזדמנות ששווה זהב‬
‫והלב כבר פועם‬ ‫החלום יתגשם‬
‫אולי זה קורה עכשיו‬
‫כאן אני נמצא‬
‫עם מחשבות בלי גבול‬ ‫על מה שמחוץ לגבול‬
‫לא רוצה לחכות עוד ו…‬
‫כשאצא מכאן‬ ‫כבר לא אהיה כבול‬
‫אפרוץ אל מחוץ לגבול‬ ‫וכולם יגידו…‬
‫מקומו, מקומו, מקומו‬ ‫איתנו כאן‬
‫כן!‬
‫ההזדמנות שווה זהב‬
‫הולך איתי, אני הולך איתו‬
‫ואותו נאהב‬
‫כן, כן‬
‫כי יש זמן לפעמים‬ ‫לשינוי בחיים‬
‫הזדמנות ששווה זהב‬
‫והלב כבר פועם‬ ‫החלום יתגשם‬
‫אולי זה קורה עכשיו‬
‫לא אחכה עוד‬
‫כי יש זמן לפעמים‬ ‫לשינוי בחיים‬
‫לא אחכה עוד‬
‫הזדמנות ששווה זהב‬
‫אולי זה קורה עכשיו‬
‫כי יש זמן לפעמים‬
‫החלום יתגשם‬
‫עם מחשבות בלי גבול‬ ‫לא רוצה לחכות עוד‬
‫כשאצא מכאן‬
‫כבר לא אהיה כבול‬ ‫אפרוץ אל מחוץ לגבול‬
‫וכולם יגידו‬
‫אני שונה, זה ידוע‬
‫רוצה לצאת קצת מכאן‬
‫גורלי לא קבוע"‬
‫- ניו יורק -‬
‫"לא אקשיב לו‬
‫אני לא פוחד"‬
‫מה את עושה, אדמי?‬
‫תכננתי לדוג לנו משהו‬ ‫ממש טוב לארוחת בוקר, אבל…‬
‫כנראה לדגים אין מצב רוח לאכול.‬
‫אני יודע איך הם מרגישים.‬
‫אדמי, חשבתי על זה,‬
‫ואני לא יודע איך להגיד את זה, אבל…‬
‫הגיע הזמן, מותק.‬
‫קיבלת את ההחלטה הנכונה.‬
‫מלחיץ אותך לעזוב?‬
‫כן, קצת.‬
‫ארלו, תמיד ניסיתי להגן עליך‬ ‫מפני העולם שבחוץ,‬
‫לא כי פחדתי ממה שזה יעשה לך,‬
‫אלא אולי כי פחדתי ממה שזה יעשה לי.‬
‫אבל לראות את הבחור הצעיר‬ ‫שגדלת להיות, טוב…‬
‫העולם יהיה מקום טוב יותר‬ ‫כשארלו בוארגרד שם.‬
‫את חושבת?‬
‫אני יודעת.‬
‫אני מצטערת שלא יכולתי לשלוח אותך‬ ‫עם כריך סרטנים מהודר.‬
‫עשית בשבילי יותר‬ ‫מכל אדם בהיסטוריה של האנשים.‬
‫למה שלא תבואי איתי לניו יורק?‬
‫זו ההרפתקה שלך.‬
‫מקומי הוא כאן,‬
‫בעודי מאחלת לך רק טוב וחושבת עליך.‬
‫חוץ מזה, מסתובבים כמה צווי מעצר על שמי,‬
‫ואני לא רוצה להישלח שוב לכלא.‬
‫הם לעולם לא יתפסו אותך.‬
‫זכור! אם תלך לאיבוד‬
‫תן ללב הנפלא שלך‬ ‫ולכל האושר שבנשמתך הגדולה‬
‫להדריך אותך.‬
‫תודה, אדמי. לעולם לא אשכח את זה.‬
‫ג'רומיו!‬
‫שמור על אדמי. ארח לה חברה.‬
‫אתה תעשה דברים נהדרים, ארלו בוארגרד.‬
‫תמשיך להיות אתה.‬
‫כן, אדמי. אני מבטיח.‬
‫אני אוהב אותך, אדמי.‬
‫להתראות!‬
‫להתראות, ג'רומיו.‬
‫להתראות, עששית. להתראות, נחש.‬ ‫להתראות, אליגטור גזעי.‬
‫להתראות, אנפה.‬
‫להתראות, שועל ביצה.‬
‫להתראות, טחב תלוי.‬
‫להתראות, חגב קטן.‬
‫להתראות, יתושי ענק!‬
‫טוב, רק אתה ואני נשארנו פה.‬
‫כן.‬
‫יה!‬
‫סנדרה ג'ון, אי פעם תהית‬ ‫אם יש יותר לעולם הזה?‬
‫דברים שאף אחד לא ראה?‬
‫טוב, אני מתקשה לדמיין מה זה יכול להיות.‬
‫גם אני.‬
‫אתם נוסעים לניו יורק?‬ ‫-זה מדבר!‬
‫קח את המכונית, בנאדם!‬
‫פירורי ביסקוויט!‬ ‫אנשים מחוץ לביצה בהחלט נדיבים.‬
‫אהבתי.‬
‫לא רע!‬
‫סירת חוף, סעי.‬
‫סעי.‬
‫סירת חוף, סעי.‬
‫כן! אני חושב שאני נוהג בה.‬
‫כן!‬
‫אני לא אוהבת את זה!‬
‫תודה!‬
‫- ברוכים הבאים לווילו באטון -‬
‫היי לכולם!‬
‫שלום, חבר'ה. אני ארלו.‬ ‫-מה זה?‬
‫זהירות!‬ ‫-אני נוהג בזה.‬
‫אין בעיה.‬
‫זו תחושה חדשה.‬
‫אתה בסדר, ילד? אתה לא נראה טוב.‬
‫הנה. פשוט תיקח את זה.‬
‫"רוצה עוד, עוד, עוד‬
‫כי יודע שמותר לי‬
‫ויודע שאסור לי לוותר‬
‫רוצה עוד, עוד, עוד‬
‫אם תביטו אז תראו מייד‬
‫שאליגטור שכמותי‬
‫ישחה רחוק יותר"‬
‫- חוויית אליגטורים -‬
‫והדבר האחרון בחוויית האליגטורים שלנו‬
‫הוא יצור חי ואמיתי...‬
‫זה אליגטור!‬
‫רואה את זה? הוא ממש פוחד עכשיו!‬
‫זה עולה 20 דולרים. תשלם.‬
‫אני לא משלם על זה. איפה האליגטורים?‬
‫תראה, ילד, הסירה שלנו התקלקלה.‬
‫תהיה מרוצה ממה שקיבלת.‬
‫אליגטורים מתים הם משעממים כל כך.‬
‫משעממים?‬
‫רוצה משהו מפחיד?‬
‫כי אם כן, אתה יכול לשחק עם המפלצת שם.‬
‫אבא שלי עורך דין. הוא יכול לתבוע אותך.‬
‫תקשיב, פחזנית מטופשת,‬
‫אתה לא יכול לתבוע אותנו.‬ ‫אין לנו שום נכסים.‬
‫כן, חוץ מזה, אנחנו מרוששים.‬
‫הלו?‬
‫ראף, זה אתה?‬
‫זה לורנס מחנות השמנים.‬
‫מה אתה רוצה, לורנס?‬
‫אני חושב שאולי תהיה מעוניין‬
‫בילד-אליגטור שאני מביט בו.‬
‫זה בית נייד?‬
‫אהבתי.‬
‫ילד-אליגטור? כאילו, חצי אליגטור, חצי ילד?‬
‫ברצינות?‬
‫הייתי משלם המון כסף כדי לראות את זה.‬
‫באמת?‬
‫כן!‬
‫כסף של עורך דין.‬
‫אנחנו עומדים להיות עשירים.‬
‫עופו מהדרך, טמבלים מגונדרים.‬
‫מה שלומך, שכן?‬
‫שמור אותם! אלה רק חשבונות!‬ ‫-חכה!‬
‫אני לא רוצה אותם!‬
‫חכה, שכחת את הדואר שלך.‬
‫אני אקח את זה.‬
‫למה שלא תהיה ילד-אליגטור קטן ונחמד‬
‫ותבוא הנה אל דודה סטאקי?‬
‫אליגטור קטן, נראה שיצאת מהביצה.‬
‫אל תדאג, חבר קטן.‬
‫יש לנו מקום בטוח ביותר בשבילך.‬
‫כן, אנחנו נטפל בך מצוין.‬
‫תפוס אותו!‬
‫אל תהרוס את העור.‬
‫הוא בדרך לפסי הרכבת!‬
‫אל תאבד אותו, ראף!‬
‫ילד-אליגטור קטן!‬
‫מה זה?‬
‫כדאי לכם להישאר למטה‬ ‫אם אתם רוצים לזכות לראות את מחר.‬
‫מי את?‬
‫אני הסיבה שלא מכינים ממך עכשיו תיק.‬
‫עכשיו יש לנו מבצע אחד פלוס אחד.‬
‫שלום.‬
‫את נראית כמו מלאך.‬
‫אל תתפתל.‬
‫בטח יש בך דם של צפרדעים.‬
‫לא, אני פשוט טבעונית.‬
‫מה זה טבעונית?‬
‫תוכלו לנסות לברוח,‬
‫אבל ממש לא תוכלו להסתתר.‬
‫זוז מהדרך!‬
‫לברוח!‬ ‫-נשים תחילה!‬
‫זה ימחץ אותנו!‬
‫נעקוב אחריהם, נכון?‬
‫כן, ברור שנעקוב אחריהם.‬
‫לך תביא את המפלצת!‬
‫פירורי ביסקוויט!‬
‫זה עוצר איפשהו או נמשך לנצח נצחים?‬
‫אני לא יודעת, ילדון. מה דעתך?‬
‫לנצח נצחים, אני מקווה.‬
‫כן, גם אני.‬
‫רק עכשיו הבנתי שהצלת את חיי,‬
‫ואני לא זוכר ששמעתי את שמך.‬
‫אני ברטי.‬
‫ברטי. זה השם הכי מעולה ששמעתי.‬
‫שמי ארלו בוארגרד.‬
‫באתי מהביצה.‬
‫יש שמכנים אותה "באיו",‬ ‫אבל זה סתם שם מפונפן לביצה.‬
‫מאיפה את, ברטי?‬
‫לא ממקום מיוחד.‬
‫בטח שכן!‬
‫את האדם הכי מיוחד שפגשתי מימיי.‬
‫וכמה אנשים פגשת, ארלו?‬
‫עשרה! שמונה מהם רק היום.‬
‫כולל אותי?‬
‫כן.‬
‫טוב, לדעתי זה כבוד גדול.‬
‫זו גם דעתי.‬
‫"ברטי, ברטי‬
‫ברטי‬
‫ברטי, ברטי, ברטי, ברטי‬
‫ברטי, ברטי, ברטי‬
‫ברטי, יה!"‬
‫עכשיו נתפוס אותם!‬
‫אז... למה עזבת את הביצה?‬
‫כי עכשיו יש לי אבא בניו יורק.‬
‫ולפני כן לא?‬
‫לא עד כמה שהיה ידוע לי.‬
‫רואה? זאת עיר שלמה שצריך לחקור,‬
‫ואבא שלי נמצא אי שם, עושה דברים של אבא.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫זה די מוזר שיש אבא שמעולם לא פגשת.‬
‫אני מקווה שהוא יחבב אותי.‬
‫היי…‬
‫את צריכה לבוא איתי לניו יורק.‬
‫תודה, אבל לא, תודה, חבר.‬
‫חבר? איש מעולם לא אמר שאני חבר שלו.‬
‫עכשיו את חייבת לבוא איתי לניו יורק.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫חפש בכל קרון.‬
‫ברח.‬
‫הם שם איפשהו. אני מריחה אותם.‬
‫אוף.‬
‫מה הקטע?‬
‫אוי ואבוי.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫המפלצת מצאה משהו.‬
‫נראה לי שנפטרנו מהם.‬
‫אנחנו צריכים מקום להסתתר בו הלילה.‬
‫אולי נוכל לנוח באסם שם.‬
‫יה בה יה! אני צריך לבחון את זה מקרוב.‬
‫ארלו, חכה.‬
‫אני אגלח אותך כמו ישבן של בבון.‬
‫אל תאיים עליי במשהו כיפי, מותק!‬
‫הנה זה בא!‬
‫אוי לא! נדקרתי ב"ידיות האהבה" שלי!‬
‫קרפדות מקורפדות, לא ב"ידיות האהבה"!‬
‫בסדר. לפי ההימור שלי,‬ ‫הניצחון יהיה של כדור השיער הוורוד.‬
‫מי רוצה להצטרף? תרוויחו פי 20.‬
‫בסדר, טיני טייני טוני.‬ ‫אני מוכן להמר סכום קטן.‬
‫פראיירים.‬
‫פירורי ביסקוויט. את בסדר?‬
‫אדוני, היא פצועה.‬
‫אני חושב שאנחנו צריכים להזעיק… ספר, אולי?‬
‫בבית, כשהייתי צריך להסתפר,‬
‫אדמי הייתה מניחה קערה על ראשי…‬
‫אני מקווה שיש לך יותר ממסרק קטן וחמוד‬ ‫אם אתה רוצה לעצור אותי.‬
‫מה…‬
‫כן!‬
‫תרסיס שמפו יבש לפנים!‬
‫טוב, תירגעי, כדור שיער.‬
‫סיבוב מעופף מהיר!‬
‫זה מגעיל.‬
‫מותק, אתה חייב שמן עץ התה‬
‫כי הקרקפת שלך נראית‬ ‫כמו גוש של גבינת פרמזן.‬
‫הנה לכם. כדור השיער ניצחה.‬ ‫תודה רבה, חברים.‬
‫רימו אותנו!‬
‫עבדו עלינו!‬
‫בואו נעצור את אשת הפרווה הנוראית‬ ‫ואת הגנב הקטן!‬
‫נו כבר! זוז!‬
‫געי בתלתלים, ואעקור לך את המעיים!‬
‫אתה תעשה לי גז? אני אעשה לך!‬
‫תן לי את הכסף שלי.‬
‫היי, ילד ירוק, תפוס!‬
‫פגוש אותנו באוטובוס. רוץ, ילד!‬
‫פרלישה, מהר!‬
‫קדימה. בואו. אני מוכנה לנהוג בדבר הזה.‬
‫רגע, ראית שם ילד-אליגטור קטן?‬
‫כן. הוא מאחורינו עם ה…‬
‫אליה! רגע! חכי לילד.‬
‫ארלו!‬
‫נו!‬ ‫-תפסו אותו!‬
‫תפסו אותו! תפסו אותו, חברים!‬
‫נראה שיש לנו מתמודד חדש.‬
‫שמי ארלו בוארגרד.‬
‫אני מהביצה.‬
‫שמעתם את זה? הוא משלנו.‬
‫חכו רגע. במקור אני מניו יורק.‬
‫ניו יורק?‬
‫היי, ברטי, החבר'ה האלה רוצים להיאבק בי.‬
‫למה שלא תציקו למישהי‬
‫שהיא כפליים הגודל שלכם?‬
‫אליה, לא לדומם מנוע, טוב?‬
‫הנה מגיע הכסף. עכשיו, סעי!‬
‫קדימה!‬
‫היי, אני ארלו!‬
‫תחזיקו מעמד. אני באה לעזור.‬
‫תפסי בידי!‬
‫תפסתי אותך!‬
‫ידי מחליקה.‬
‫חבר'ה? איך הולך שם בחוץ?‬
‫תחזיקו חזק!‬
‫ברטי, את רואה את זה?‬
‫הרכבת הזעירה הזאת מדוגמת לגמרי.‬
‫היי, תפסת אותו.‬
‫תודה רבה על שירותיך, צעיר ירוק.‬
‫עכשיו, איפה שק הכסף שלי?‬
‫החזרנו אותו לחוואים הרועשים ההם.‬
‫מתברר שהם עדיין כעסו אחרי שהוא הוחזר להם.‬
‫באגו-מא-מיה!‬
‫היי, תעזוב את הילד.‬
‫הוא פשוט ילד-אליגטור תמים, מבולבל,‬
‫אבוד, שלא מבין כלום מהחיים שלו. טוב?‬
‫ואני סתם כדור שיער ענק.‬
‫אני עדיין צריכה כסף ביד ומייד.‬
‫טוב, אז החזרנו את הכסף שגנבתם.‬
‫איך את מעזה!‬
‫אנחנו רק מנסים לשרוד, גברת.‬
‫אני טיגריס. תראי.‬
‫נראה לך שאוכל למלצר? אני לא.‬
‫אני מבינה את זה, יותר טוב מכפי שאת חושבת.‬
‫בסדר. טוב, למה שלא תביני ‬ ‫את העובדה שעמדנו להיות עשירים‬
‫ושהילד שלך הרס הכול?‬
‫תפסיק, טוני.‬
‫הוא לא מתכוון לזה. עמוק בפנים, הוא טוב לב.‬
‫ומה שמך, אחותי?‬
‫אני ברטי. וזה ה…‬
‫חבר שלה! אנחנו החברים הכי טובים. אני ארלו.‬
‫אני פרלישה.‬
‫זה טיני טייני טוני,‬ ‫ואליה מלפנים היא הנהגת שלנו.‬
‫אגב, יש לי רק רישיון מתלמדת.‬
‫אבל אני ממש טובה, אז אל תדאגו.‬
‫נשמע בטיחותי.‬
‫אולי תוכלו לתת לנו טרמפ.‬
‫תראו, זאת ניו יורק.‬
‫אנחנו נוסעים לפגוש את אבי.‬
‫חכה רגע.‬
‫אבא שלי הקטנטוני סיפר לי על ניו יורק.‬
‫יש לנו שם משפחה, באיטליה הקטנה.‬
‫פירורי ביסקוויט!‬
‫טוני הקטן, בואי איתנו.‬
‫בואו כולכם.‬
‫אולי לא שמת לב, אבל שלושתנו,‬ ‫יש לנו פה עסק טוב.‬
‫בסדר? אנחנו לא מעוניינים במעשים טובים.‬
‫בסדר, נראה לי.‬
‫אולי פשוט תורידו אותנו בתחנה הבאה.‬
‫היי, ארלו, אתה שחיין טוב?‬
‫טוני הקטן, אני אוהב לשחות.‬
‫שמי טוני, אבל בסדר.‬
‫אולי נוכל להגיע להסכם.‬
‫אנחנו נעזור לך להגיע לניו יורק‬ ‫ואתה תעזור לנו בעבודה קטנטונת.‬
‫לא האקווריום, טוני.‬
‫מה קרה באקווריום, טיני טוני?‬
‫חבר ממש טוב שלנו כלוא שם.‬
‫אוי, לא!‬
‫הוא במכל כבר הרבה זמן.‬
‫יותר מדי זמן!‬
‫עלינו להציל אותו.‬
‫בשום אופן לא.‬
‫הבעיה היחידה היא‬ ‫שיש איתו במכל דגי דקר מרושעים,‬
‫ובפעם הקודמת הם ניסו לנשוך את טוני הקטן.‬
‫ופרלישה, פרלישה המתוקה שלי,‬ ‫היא לא אוהבת להירטב.‬
‫לא עם הפרמננט הזה, מותק.‬
‫נכון.‬
‫תירגעי, ברטי.‬ ‫-לא.‬
‫בסדר. אז אני מניח‬ ‫שאת לא רוצה טרמפ לניו יורק.‬
‫בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫אז סגרנו.‬
‫אדמי פעם אמרה לי שלכל דבר יש סיבה.‬
‫ותראו! הנה כולנו.‬
‫וברגע שנגיע לשם, הגברת הגדולה‬ ‫תעזור לנו להרוויח עוד כסף.‬
‫תמשיך לחלום, בחורצ'יק.‬
‫אני מחבב אותך.‬
‫אני לא אמור לחבב, אבל אני מחבב.‬
‫חבר'ה, אני נרגשת כל כך!‬
‫אליה, תשתלטי על הדבר הזה!‬
‫הבנתי! אלוהים! טוב!‬
‫כן! מרסלוס, אני בא להציל אותך, מותק!‬
‫מרסלוס, אנחנו באים להציל אותך!‬
‫מה עם ילד-האליגטור?‬
‫לא אגלה לך כלום!‬
‫אתה כן תגלה לי.‬
‫אולי הוא ישנה את דעתו‬ ‫ברגע שהוא יפגוש את העמית שלנו.‬
‫מה זה היה?‬
‫טוב, אני נכנע.‬
‫הוא נסע עם האחרים.‬
‫הם נסעו צפונה באוטובוס.‬
‫זה הכול?‬
‫הילד אמר שהוא נוסע לניו יורק.‬
‫מה עוד?‬
‫תגיד לנו את שמו.‬
‫שמו היה…‬
‫אף אחד לא חוקר אותי מלבד…‬
‫אימא'לה.‬
‫בבקשה, לא! הצילו! בבקשה!‬
‫כדאי שתגיד לנו את שמו.‬
‫ולא…‬
‫בבקשה, לא! הצילו!‬
‫קוראים לו ארלו בוארגרד!‬
‫- האקווריום של מדינות קרוליינה -‬
‫ילד, הנה.‬
‫אתה תזדקק לזה.‬
‫מה אתה עושה, ילד-אליגטור?‬
‫באתי להציל אותך.‬
‫הבנתי!‬
‫חופשי! כולם, אני חופשי!‬
‫קדימה, חבר'ה!‬
‫מרסלוס, התגעגענו, אחי!‬
‫לרקוד? בואו נהנה קצת.‬
‫מרסלוס כאן! כן! התגעגעתי אליך כל כך.‬
‫חזרנו, מותק!‬
‫מרסלוס, אתה נראה טוב.‬ ‫-כן! יפה!‬
‫נכון מאוד.‬ ‫-יפה.‬
‫היי, המקום ההוא נראה די כיפי.‬
‫איזה מקום?‬
‫האקווריום. היה כיף?‬
‫לא היה איפה להסתתר.‬
‫בכל יום הם באו.‬
‫פרצופים קטנים נמעכו על הזכוכית.‬
‫פרצופים שמנוניים ונוראיים.‬
‫ידיים דביקות.‬
‫חלקם היו חוזרים שבוע אחר שבוע,‬ ‫חודש אחר חודש.‬
‫הם היו פשוט בוהים ואוכלים.‬
‫ילדים הם מפלצות, כולם.‬
‫אני באתי מהביצה.‬
‫נכון, ילד. כולנו באנו מהביצה.‬
‫טוב, חבר, נהדר שחזרת.‬
‫אני הולך לישון.‬
‫אני אשן שנת יופי באוטובוס.‬
‫אל תציקו. אוהבת. ביי.‬
‫לילה טוב, ברטי.‬
‫ברטי?‬
‫"לילה טוב, ברטי"‬
‫נכון. לילה טוב, ארלו.‬
‫אתה נשאר ער עד מאוחר?‬
‫מה אתה צריך? אתה לא רואה שישנתי?‬
‫בעיניים פקוחות?‬
‫אני דג. זה מה שאנחנו עושים.‬
‫אה. אז לילה טוב.‬
‫תודה שהצלת אותי מהמכל.‬
‫מתי שבא לך.‬
‫לא! לא אחזור לשם!‬
‫בסדר.‬
‫כן, בסדר.‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-לא הצלחתי להירדם.‬
‫למה לא? הגלים הגדולים האלה‬ ‫הרדימו אותי מייד.‬
‫כן, אני באמת אוהבת את האוקיינוס.‬
‫האמת היא שאני לא רגילה‬ ‫להישאר עם אותם אנשים לאורך זמן,‬
‫אם אתה מבין אותי.‬
‫לא ממש.‬
‫קודם היינו רק אני ואדמי.‬
‫עכשיו יש לי אותך, את טוני,‬ ‫פרלישה, אליה, מרסלוס,‬
‫ובקרוב ניפגש גם עם אבא שלי.‬
‫אני אוודא שתגיע אל אביך בריא ושלם.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫אבל אחרי זה…‬
‫אני צריכה להמשיך הלאה.‬
‫אבל למה?‬
‫אתה לא תבין.‬
‫לפעמים, כשאני במצב רוח רע‬
‫או במצב רוח עצוב או אפילו במצב רוח שמח,‬
‫אני אוהב לשיר. ככה אני מביע רגשות.‬
‫למה את אוהבת את האוקיינוס?‬
‫הוא תמיד בתנועה, כמוני.‬
‫אני מניחה שאני מרגישה בו בבית.‬
‫תשירי את זה.‬
‫"הים בשבילי הוא המקום‬
‫אני רוצה את הגלים איתי‬ ‫בכל יום‬
‫אני לא מוצאת אותם‬
‫וידוע לי‬
‫שבעולם‬ ‫אין לי איש מלבדי‬
‫בואו, בואו, בואו ‬ ‫בואו איתי‬
‫ואם לא‬ ‫אז גם זה נכון‬
‫אסתלק עם אור ראשון‬
‫בלבי‬
‫בוא, בוא, בואו‬ ‫בואו איתי‬
‫נאחזת בחלוף הזמן‬
‫מנסה להמשיך מכאן‬
‫שוב לבדי‬
‫מבטים ננעצים ‬ ‫ושופטים בלי די‬
‫רואים הם רק את ממדיי‬
‫לא אתקבל אצלם‬ ‫עכשיו זה ברור‬
‫מקומי הוא לעצמי בלבד‬
‫תראי אותי, אני כמוך‬ ‫אבל נוכל להתקדם עם זה‬
‫תני לי יד, הנה אני‬
‫עם מעט אמונה‬ ‫נראה איך נתמודד עם זה‬
‫בלעדייך אני אבוד‬ ‫-לא אתמודד עם זה‬
‫נתמודד עם זה‬ ‫-זה כבר ברור‬
‫וגם לי זה כבר ברור‬
‫שיחדיו‬ ‫-נשבור את הבדידות‬
‫בלבי‬
‫בואו, בואו, בואו‬ ‫בואו איתי‬
‫התמונה פתאום נראית ברורה‬ ‫-התמונה פתאום נראית ברורה‬
‫יש כבר אור בקצה המנהרה‬ ‫-המנהרה‬
‫בואו, בואו, בואו‬ ‫בואו איתנו‬
‫ואמשיך עם חלוף הזמן‬ ‫-חלוף הזמן‬
‫כבר ברור איך אמשיך מכאן‬ ‫-מכאן‬
‫בואו איתי‬
‫הכול כבר יסתדר‬
‫תוכלו לבוא עמי‬
‫בואו"‬
‫אפשר לחזור למיטה עכשיו?‬
‫סליחה, אני בקושי מכיר את הגברת.‬
‫נתראה בבוקר, חבר'ה.‬
‫"בואו איתי"‬
‫ברטי.‬
‫אני ממש אוהב לשיר איתך,‬
‫אז מצאתי לך משהו קטן.‬
‫זאת "אבן חבר הכי טוב". את אוהבת אותה?‬
‫ארלו, זה צדף.‬
‫אתה רואה?‬
‫אלוהים!‬
‫יהיו לנו "אבני חברים הכי טובים" תואמות.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫אבא שלי, אנסל בוארגרד,‬ ‫נמצא באחד הבניינים הגדולים.‬
‫זה מטורף, חבר'ה,‬
‫ניו יורק!‬
‫הבניינים האלה מדהימים!‬ ‫-זאת עיר.‬
‫אליה…‬ ‫-כן?‬
‫את לא נוהגת באוטובוס?‬ ‫-נכון.‬
‫אז שנחגור חגורות בטיחות או…‬
‫כן. כדאי לכם.‬
‫אני הולך פה!‬ ‫-אני הולכת פה!‬
‫אני הולכת פה!‬
‫הולך!‬
‫אני הולך פה!‬ ‫-אני הולך פה!‬
‫אני הולך פה!‬ ‫-אני הולכת פה!‬
‫ניו יורק.‬
‫פירורי ביסקוויט!‬
‫היי, חבר'ה, נראה לכם שמותר לחנות כאן?‬
‫זה בטח בסדר.‬
‫אני הולך פה!‬ ‫-אני הולך פה!‬
‫טוב, אני הולכת פה.‬
‫דמיינתי את היום הזה כל כך הרבה זמן.‬
‫באגו-מא-מיה!‬
‫שומן הפפרוני. זה שורף!‬
‫זה מה שמגיע לי.‬
‫בואו הנה, מתוקים שלי. אתם בטח רעבים.‬
‫גברת, אני מתה מרעב.‬
‫מה את חושבת שאת עושה? תסתלקי!‬
‫נו! תסתלקי!‬
‫כן, בדיוק. נוס! נוס על חייך.‬
‫סליחה.‬
‫יהיה לך זמן לעשות לי פן?‬
‫כן! תעבוד עם הידיים האלה!‬
‫אוי, אבא. אבא!‬
‫האורות בהחלט יפים, סטאקי.‬
‫כן.‬
‫עופו מהדרך, תיירים!‬
‫ארלו, לכאן!‬
‫ברטי!‬
‫מישהו מצא רמזים בנוגע לאבא שלי?‬
‫לא.‬
‫אבל כן איבדנו את האוטובוס. אז זה מה שיש.‬
‫מצאתי 27 דולרים במטבעות.‬
‫מרסלוס , שוב היית במזרקות?‬
‫אתה יודע שזה לא יפה.‬
‫לא נכון.‬
‫היה עוזר אילו היה לנו מושג איך הוא נראה.‬
‫יש פה יותר מדי אנשים.‬
‫כן.‬ ‫ -אני כאן עם אנסל בוארגרד…‬
‫לכו תדעו איפה הוא.‬ ‫ -איש הנדל"ן המוביל בניו יורק...‬
‫מה אמרת ששם המשפחה שלך?‬
‫בוארגרד. המשמעות היא מבט יפה. למה?‬
‫אני לא רואה את הדמיון,‬ ‫אבל לך ולאיש בטלוויזיה שם זהה.‬
‫אנסל בוארגרד.‬
‫זה תענוג ללכת איתך.‬ ‫-אבא שלי?‬
‫בנית כמה מגורדי השחקים‬ ‫השאפתניים והמפוארים ביותר בניו יורק.‬
‫למה לבחור את חוף ים על שפת ים‬ ‫כמיזם הגדול הבא שלך?‬
‫מישל, תביני, גדלתי פה, ברחוב הזה.‬
‫אין מה לראות כאן.‬
‫חמים כל כך. למה זה חמים כל כך?‬
‫כפי שאת רואה, חוף ים על שפת ים…‬
‫איבדה מזוהרה.‬
‫אבל בקרוב,‬
‫זו תהיה השכונה המשגשגת והאופנתית ביותר‬
‫בכל העיר ניו יורק.‬
‫אני תמיד מחפש דרכים‬ ‫להפוך את מה שנשבר למשהו יפה,‬
‫ו… לפרויקט הזה יש מקום מיוחד בלבי.‬
‫אנסל, השמועה אומרת שתחשוף את התוכניות שלך‬
‫במט גאלה השנה,‬
‫האירוע החברתי הגדול ביותר‬ ‫של השנה בניו יורק.‬
‫עצם זה שאני מקבל הזדמנות‬ ‫לחלוק את החזון הזה,‬
‫זה חשוב לי כל כך.‬
‫אז הנה לכם.‬
‫האיש שמשנה את ניו יורק, שכונה אחר שכונה.‬
‫ראיתם את זה?‬
‫חבר'ה, זה אבא שלי. הוא מדהים.‬
‫תשמע, ילד.‬
‫אתה רוצה שאברר איפה הוא גר?‬
‫אוכל לבקש שיחזירו לי כמה טובות…‬
‫מהשכונה הישנה.‬
‫כן.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫היי, אני הולך פה!‬
‫היי! אני הולך פה!‬
‫היי, זה טוני.‬
‫היי, זה טוני!‬
‫מה שלום אימא שלך?‬ ‫-טוב. תקשיב, אני צריך טובה.‬
‫הנה, ילד,‬
‫הכתובת של אנסל בוארגרד, חם מהרחובות.‬
‫אז איפה זה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זה בצפון העיר.‬
‫רחוק בצפון העיר.‬
‫"אמצא את אבי‬ ‫אסב לו גאווה"‬
‫צפון העיר. מהודר.‬
‫"אחבק אותו חזק‬ ‫אדבר בקול רם"‬
‫אתה לא צריך לשיר‬ ‫כל מה שעולה לך בראש, אתה יודע?‬
‫לפעמים זה נחמד…‬
‫הצגה בברודוויי! קנו פה כרטיסים להצגה!‬
‫הצגה בברודוויי!‬
‫עוף לי מהפרצוף!‬
‫הילד לא יודע לקרוא.‬
‫תראי מה יש לנו כאן.‬
‫בוארגרד.‬
‫הוא אפילו לא טיפה ירוק.‬
‫אבל נראה שהוא בהחלט עשיר.‬
‫- אנסל בוארגרד לקסינגטון 1934 -‬
‫נראה נחמד.‬
‫אני מניחה שכאן דרכינו נפרדות.‬
‫רוצים לעלות איתי?‬
‫אני בטוח שיש מקום לכולם.‬
‫הצלחנו, ארלו.‬ ‫את החלק הבא אתה צריך לעשות לבד.‬
‫אני ארד ברגע שאוכל, ואז…‬
‫זה בסדר, איש קטן. אל תדאג לנו. נהיה בסדר.‬
‫תודה. תודה לכולכם.‬
‫ברטי, אני…‬
‫לך לפני שאתחיל לדמוע.‬
‫אל תתפתל.‬
‫בחייכם, הוא עדיין צריך לעבור את השוער.‬
‫שוערים הם זן קשוח. אני יודע. סמכו עליי.‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-היי, אני ארלו בוארגרד.‬
‫באתי לאבא שלי.‬ ‫-לב של אבן.‬
‫אין לו סיכוי…‬
‫אז חשבת פעם על קריירה בהיאבקות חובבנים?‬
‫כן.‬
‫חבר'ה, אני שוב צריך לפתוח את הדלת לבד?‬
‫אתם יודעים כמה היא כבדה?‬
‫אני…‬
‫אתה אבא שלי.‬
‫לדעתי טעית בכתובת.‬
‫בסדר, אבא.‬
‫ראיתי אותך בטלוויזיה,‬ ‫והיית חם ונדיב כל כך.‬
‫ופשוט ידעתי שזה אתה.‬ ‫בנוסף, יש לנו אותו שם משפחה.‬
‫אני ארלו. ארלו בוארגרד.‬
‫אוי, לא.‬
‫כן.‬
‫אני לא מתכוון להיות גס רוח,‬
‫אבל אתה מבין שזה די לא סביר, נכון?‬
‫מה זה?‬
‫אני לא יודע איך השגת את זה, אבל נפלה טעות.‬
‫טעות ענקית ונוראה ביותר.‬
‫כך חשבתי.‬
‫זו בטח הייתה טעות גדולה‬
‫שצפתי כל הדרך מניו יורק אל הביצה.‬
‫כן. כלומר, לא.‬
‫הבן שלי…‬
‫הבן שלי איננו.‬
‫אבל…‬
‫אני לא אבא שלך.‬
‫לא ייתכן שכן.‬
‫אתה מוכרח להיות.‬
‫אין לי לאן ללכת.‬
‫ובאתי עד כאן.‬
‫תראה, ארלו,‬
‫אולי תבוא לכאן? אולי אוכל לעזור לך.‬
‫פירורי ביסקוויט.‬
‫אתה יודע, ארלו,‬ ‫אתה מזכיר לי פרויקט שאני עובד עליו.‬
‫פרויקט?‬
‫אני יודע שזה נשמע קצת חסר לב,‬ ‫אבל תחשוב על זה ככה.‬
‫רואה את השולחן שם?‬
‫עיר קטנטונת.‬
‫טוני יאהב את זה.‬
‫השכונה הישנה שלי, חוף ים על שפת ים.‬
‫הרוסה ומוזנחת, עוני ולכלוך,‬
‫ומצבה היה דומה למצבי.‬
‫אבל לא עוד, ידידי.‬
‫כמו עוף החול מן האפר…‬
‫"הקמתי את עצמי‬
‫אני איש עסקים‬ ‫אני יוזם ובונה‬
‫ומותר להתרברב ‬ ‫כי הגעתי רחוק‬
‫לי יש שטרות בנחיריים ‬ ‫באוזניים מזומן‬
‫בתחתונים יש לי דולרים‬ ‫ושטרות זולגים מכאן‬
‫כספי כמו לווייתן‬ ‫שצולל עמוק‬
‫כמו שגריר נכבד‬ ‫אני מעל לחוק‬
‫לנכסיי דואגים סוכני תיווך!‬
‫יהלומים מן המכרות‬ ‫למניות נוסף הילוך"‬
‫אני יודע מה אתה חושב.‬
‫איך זה קשור אליי?‬
‫"צריך לשנות צורה‬ ‫'מוזר' זאת סתם צרה‬
‫שאף לחיים טובים‬ ‫-לה לה לה לה ליי‬
‫ועוד לה לה לה לה ליי‬
‫אם לא תבנה אותך‬
‫המתח יענה אותך‬
‫שאף לחיים טובים‬
‫חיים טובים, הכי טובים‬ ‫חיים טובים יותר‬
‫חיים טובים, הכי טובים‬
‫איזה פרצוף!‬ ‫בוא נסתיר סנטר‬
‫קבל את המגבעת שעלתה לי יותר‬
‫תמדוד את המכנסיים הם מצמר טהור ‬
‫על ראש האוורסט גזזו את השור‬
‫אני מתחיל לראות ‬ ‫אדון צעיר‬
‫שיצעד ברחובות‬ ‫ויכבוש את העיר‬
‫דבר נוסף‬ ‫לו אליגטור זקוק‬
‫חליפה ועניבה ‬ ‫זה אדיר! זה בדוק!‬
‫צריך לשנות צורה‬
‫'מוזר' זו סתם צרה‬
‫שאף לחיים טובים‬ ‫-לה, לה, לה לשאוף‬
‫לשאוף לה לה לחיים‬
‫אם לא תבנה את עצמך‬
‫המתח יענה אותך‬
‫שאף לחיים טובים‬
‫חיים טובים, הכי טובים‬ ‫חיים טובים יותר‬
‫חיים טובים, הכי טובים‬
‫מן הפסגה‬
‫אין עוד דרגה או מדרגה‬
‫אני רואה אותך‬
‫קבל תוכנית להצלחה‬
‫אז אם הבנת‬
‫תן לי אות להסכמה‬
‫הפסגה‬
‫רואה אותך‬
‫אם לא תבנה אותך‬ ‫זה ישבור אותך‬
‫שאף לחיים טובים‬
‫זה ישבור אותך‬
‫כן, כן! כן!"‬
‫ארלו, אם יש דבר אחד שלמדתי בחיי,‬
‫זה שלפעמים אתה צריך להשתנות‬ ‫כדי להצליח בעולם.‬
‫להשתנות? רגע, מה?‬
‫אני מקווה שהשיעור הזה יעזור לך.‬ ‫זה כל מה שאני יכול לעשות בשבילך. ‬
‫טוב, פשוט חשבתי שמאחר שבאתי עד כאן‬ ‫כדי להכיר אותך,‬
‫שתשמח לראות אותי.‬
‫אתה אבא שלי, נכון?‬
‫אני…‬
‫לא. אני מצטער.‬
‫הכול בסדר, אדוני?‬
‫סתם עוד ילד מהקרן.‬
‫ברטי?‬
‫טיני טייני טוני?‬
‫מישהו?‬
‫"צריך לשנות צורה‬
‫'מוזר' זאת סתם צרה‬‫?‬
‫ולשאוף לחיים טובים‬
‫לשאוף לחיים טובים‬
‫צריך לשנות צורה‬
‫'מוזר' זאת סתם צרה‬‫?‬
‫ולשאוף לחיים טובים‬
‫לשאוף לחיים טובים‬
‫רוצה עוד, עוד, עוד‬
‫כי יודע שאסור לי ‬
‫ויודע שמותר לי לוותר‬ ‫צריך לשאוף לחיים טובים‬
‫עם מחשבות בלי גבול‬ ‫על מה שמחוץ לגבול‬
‫שאף לחיים טובים‬ ‫צריך לשאוף לחיים טובים‬
‫וזה כבר לא יקרה לי‬
‫כאן אני נמצא ‬
‫הגעתי אל קצה הגבול‬
‫ואני עייף מאוד"‬
‫זכור! אם תלך לאיבוד,‬
‫תן ללב הנפלא שלך ולכל האושר בנשמתך‬
‫להדריך אותך.‬
‫"אין עוד אף אחד‬ ‫שיישא אותי עד לקצה הזמן‬
‫אין עוד אף אחד‬ ‫שיעיר אותי מן הסיוט שכאן‬
‫איש לא יכתיר ‬ ‫אין שיר לשיר‬
‫הגוף כבר חשוף, אז מי יציל‬ ‫השריון כבר הוסר, אפשר להתחיל‬
‫מי ישטוף את הכאב של…‬
‫מי ישטוף את הכאב שלי?‬
‫הכבדת, הכאבת‬ ‫מחצת את גופי עם‬
‫אלפי משקולות ‬ ‫ששמת על כתפיי שם‬
‫דפקתי בדלת, לבדי, זה אני‬
‫ואני לא מאמין שאני ענף משפחתי‬
‫החיים בוהקים וחולפים‬
‫אהובים נעשו נשכחים‬
‫אבודים נסחפים, נסחפים זה מזה!‬
‫מי ישטוף את הכאב של…‬
‫מי ישטוף את הכאב שלי?‬
‫הכאב שלי‬
‫את הכאב שלי‬
‫-החיים בוהקים וחולפים‬
‫מי ישטוף‬
‫את הכאב שלי?"‬
‫תקשיבי לי,‬
‫כשנחזור להופיע,‬ ‫אני חושב שאנשים יאהבו אותך.‬
‫אני צריך לעבוד קצת על נוכחות הבמה שלך,‬ ‫אבל נגיע לשם.‬
‫נשחק אותה, ברטי.‬
‫ברטי?‬
‫היי, את בסדר, ברטי?‬
‫ארלו?‬
‫בחייך. השתגעת?‬
‫הוא לא יחזיק מעמד שנייה בזירה.‬ ‫אבל הוא ילד מתוק.‬
‫מה? אתה לא חייבת לעסוק בהיאבקות‬ ‫אם את לא רוצה.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫עוף מכאן! תסתלק!‬
‫ברטי?‬
‫האם אני…‬
‫האם אנחנו…‬
‫כאן זה גן עדן?‬
‫אני חושבת שזו ברוקלין.‬
‫זה...‬
‫ממש מלא זבל.‬
‫היי, בחייך, ילדון.‬
‫בחייך, חטפת מכה בראש או משהו?‬
‫טיני טוני, אני מצטער כל כך.‬
‫כן, בהחלט חטפת, אה? ילדון מסכן.‬
‫בהצלחה עם זה, ברטס.‬ ‫-ברטס?‬
‫חכה. טוני!‬ ‫-את תהיי נהדרת!‬
‫את תגידי לו דברים נפלאים כל כך.‬
‫ארלו, מה קרה עם אבא שלך?‬
‫"אבא שלי" כביכול.‬
‫טוב, מסתבר שהוא לא רוצה אותי.‬
‫עכשיו אני אפילו לא יודעת מי,‬ ‫ונראה שלא אדע לעולם.‬
‫אתה האדם הכי אמיתי שאי פעם פגשתי.‬
‫זו סתם דרך נחמדה לומר שאני שונה.‬
‫בזכותך, אני חושבת ש"שונה"‬ ‫זה הדבר הכי טוב שמישהו יכול להיות.‬
‫כשהייתי ילדה קטנה, הייתי כמו כולם,‬
‫אבל ככל שהתבגרתי, לא הפסקתי לגדול.‬
‫אני עדיין זוכרת את הרגע שבו הבנתי‬
‫שאנשים כבר לא הסתכלו לי בעיניים,‬
‫ואני מניחה שבסופו של דבר,‬ ‫הפסקתי לפתוח את הדלת ולהכניס אנשים חדשים.‬
‫ואז אתה, ארלו בוארגרד, אתה התפרצת פנימה.‬
‫אתה האדם הראשון שאי פעם‬ ‫התייחס אליי כמו אל חברה אמיתית.‬
‫זה כי את החברה הכי הטובה שלי.‬
‫החברה הכי טובה בעולם כולו.‬
‫תמצאו לכם חדר…‬
‫כדי לחלוק את הרגשות שלכם…‬
‫בפרטיות.‬
‫סליחה.‬
‫אז אבא שלך, הוא לא אמר כלום?‬
‫אולי הוא אפילו לא אבא שלי.‬ ‫וגם אם כן, הוא לא יודה בזה.‬
‫ארלו, מגיע לך לדעת את האמת.‬ ‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫הגעתי עד כאן‬
‫ואפילו לא קיבלתי את התשובות שחיפשתי.‬
‫אני אבוד מתמיד.‬
‫- חוף ים על שפת ים -‬
‫פירורי ביסקוויט!‬
‫זה אפילו טוב יותר ממה שהיה בדגם.‬
‫רגע, אתה מכיר את המקום הזה?‬
‫זה הבית של אנסל… או שהיה.‬
‫הוא עומד להרוס את המקום.‬
‫חבל. המקום הזה ברמה.‬
‫זה חמים.‬
‫מצחיק, נכון?‬
‫אנסל יודע בדיוק מאיפה הוא בא,‬
‫והוא פשוט יהרוס הכול.‬
‫אני, אין לי מה להרוס, אני מניח.‬
‫אתה יודע, מאז שנכנסת לחיים שלנו,‬ ‫כולנו נעשינו טובים יותר.‬
‫זה נכון.‬
‫לפני שפגשתי אותך, אהבתי רק כסף.‬
‫ופיצה.‬
‫אבל עכשיו, אני מבין את ערכה של החברות.‬
‫אני רק חושבת בקול רם,‬ ‫אבל הוא יהיה הלילה בגאלה.‬
‫- גאלה הלילה -‬
‫אולי זו ההזדמנות שלך‬ ‫למצוא את האמת שלך אחת ולתמיד.‬
‫לא נראה לי שאוכל להתמודד‬ ‫עם דחייה כזאת שוב.‬
‫ארלו…‬
‫אנחנו איתך.‬
‫נכון, ילדון.‬
‫כן!‬ ‫-כן, מותק.‬
‫הנה הקטע איתי. אני שונאת עימותים.‬
‫אתם יודעים? כולם יודעים.‬
‫אבל אני אבוא איתכם. אבל אם יש שם ילדים,‬
‫אני אומר לכם עכשיו, אני עף משם.‬
‫כלומר, יהיו שם ילדים? זה קטע ילדותי?‬
‫היי, "קטע ילדותי"! לכאן!‬ ‫-"קטע ילדותי"! יפה!‬
‫בסדר, תחייכו!‬ ‫-תסתובבו!‬
‫- #קטע ילדותי! -‬
‫מהממת!‬
‫אני בגן עדן לאופנה? זה מדהים.‬
‫לא התגנדרתי מספיק.‬
‫באגו-מא-מיה!‬‫ ‬‫איך ניכנס לשם?‬
‫קדימה, חיה. לכאן.‬
‫טוב, זה די מוזר.‬
‫לכאן!‬ ‫-אני דג, אני צריך להיתפס!‬
‫תתרחקו!‬
‫מת על הפוזה הזאת!‬ ‫-תודה לך.‬
‫כן, אחותי. שחקי אותה.‬
‫בסדר. זה הצד הטוב שלי.‬
‫לא ייאמן!‬
‫כן!‬ ‫-כאן!‬
‫לא ייאמן!‬
‫וואו!‬
‫זה כמו המסיבות העתיקות של מצרים.‬
‫גבירותיי ורבותיי…‬ ‫-תראו.‬
‫ברוכים הבאים למט גאלה,‬
‫אירוע האופנה של השנה‬ ‫ויהלום חיי החברה בעיר.‬
‫זה רק הרגע החשוב ביותר בחייך.‬ ‫לא סיפור רציני.‬
‫קבלו אל הבמה את מנחה הערב, אנסל בוארגרד.‬
‫אתה מוכן?‬
‫יש לי משימה!‬ ‫-סלח לי!‬
‫זוזו הצדה!‬ ‫-בבקשה. תודה.‬
‫אני לא הייתי כאן היום לולא אישורכם.‬
‫אתם… פשוט האנשים שלי.‬
‫בואו ננסה שוב.‬
‫אתם… פשוט… האנשים… שלי!‬
‫וואו.‬
‫היום אנחנו צריכים לדבר על אחריות.‬
‫לא!‬
‫רק רגע.‬
‫האחריות להפוך את החלשים והמכוערים‬
‫למופת של עושר וזוהר.‬
‫הרשו לי לחשוף את התוכניות שלי‬ ‫לחוף ים על שפת ים.‬
‫היי!‬
‫מה?‬
‫מה זה הדבר הזה?‬ ‫-מי אלה?‬
‫זה ירוק.‬
‫זה מגעיל! מיהם האנשים האלה?‬
‫היי. סליחה.‬
‫אני מצטער, בחור צעיר. אפשר לעזור לך?‬
‫אני…‬
‫תסתלק מפה, יצור!‬
‫אני…‬
‫כך חשבתי.‬
‫חברים אמידים יקרים…‬
‫רגע, אבל אני…‬
‫…זה יכול לעבוד רק עם התמיכה שלכם.‬ ‫-ארלו, תשיר את זה.‬
‫אני צריך אתכם. אנחנו צריכים אתכם.‬ ‫העתיד של חוף ים על שפת ים זקוק…‬
‫"פתאום אני‬ ‫יכול לראות בעיניי‬
‫נסחפתי לי‬ ‫נותקתי מכל שורשיי‬
‫וזה הזמן לגדול‬
‫אם אגלה שוב מי אני‬ ‫האם תזכור אותי בעצם?‬
‫אני הגעתי כבר עד כאן‬
‫אז הבט בעיניי‬ ‫רק לרגע שוב כאן יחד‬
‫אחייך‬
‫אך משהו חסר בתוכי‬
‫פתאום אני‬ ‫יכול לראות בעיניי‬
‫האם אוכל לחבק‬ ‫את בני בין שתי זרועותיי‬
‫היש עוד משמעות‬
‫אם יגלה הוא מי אני‬ ‫אאבד אותו לנצח‬
‫והנזק ייעשה‬ ‫איך אוכל עוד לחיות‬
‫המציאות כולה תאבד לי‬
‫אני לא יכול להסתתר‬
‫לא אחביא‬ ‫את מה שחסר בתוכי‬
‫אתה רואה? הנה אני‬
‫הבט בי!‬ ‫-רוצה לראות‬
‫אינך רואה? הנה אני‬
‫לא להסתתר‬ ‫-אינך רואה, הנה אני! ‬
‫האם ראית?‬ ‫-אלא רואה בעיניי‬
‫הסתובב אליי עכשיו‬
‫כי משהו חסר בתוכי‬ ‫-כי משהו חסר בתוכי‬
‫חסר בתוכי‬
‫חסר בתוכי"‬
‫אתה לא קולט, אה?‬
‫זה שהופעת פה ככה,‬
‫זה מסכן את כל מה שעבדתי כל כך קשה עבורו.‬
‫לא, אני כן מבין.‬
‫סיכנתי הכול כדי להיות כאן.‬
‫אתה ילד די קשוח, נכון?‬
‫אני מניח שנעשיתי כזה.‬
‫תקשיב, מר בוארגרד,‬ ‫אם אתה לא רוצה שום קשר איתי, זה בסדר.‬
‫אניח לך לנפשך.‬
‫אבל אני רק רוצה לדעת את האמת,‬
‫כדי שאוכל להפסיק לחשוב על זה כל הזמן.‬
‫אתה אבא שלי?‬
‫ארלו, אני…‬
‫תגידו, מה קורה פה, חבר'ה?‬
‫אנחנו עובדים על פריצת דרך רגשית.‬
‫באנו רק כדי לקחת את ילד-האליגטור.‬ ‫-נכון.‬
‫כן, אנחנו מעדיפים להיות‬ ‫מנותקים מהרגשות שלנו.‬
‫אבא?‬
‫ארלו…‬
‫תתרחק, עכשיו!‬
‫אדוני, אם אתה רוצה אותו בחזרה,‬ ‫בטח נוכל לסגור מחיר.‬
‫אבל מה לך ולילד-אליגטור אמיתי?‬
‫זה בסדר. אתה לא חייב.‬
‫אני לא שייך לכאן.‬
‫ככה חשבתי.‬
‫חזור אל הביצה, חבר קטן. בזכותך נתעשר.‬
‫יש לנו כלוב קטן וכיפי בשבילך.‬
‫למה נהפכתי?‬
‫למה?‬
‫זוזו! זוזו מהדרך!‬
‫קדימה, סטאקי.‬
‫ארלו?‬
‫ארלו!‬
‫ברטי?‬
‫אני מת על המפלצת הזאת!‬
‫ברטי?‬
‫מה זה?‬
‫אוף עם זה.‬
‫מה זה? ארלו?‬
‫תראו את זה.‬ ‫-ארלו?‬
‫זה נכון. אני איש-ציפור.‬
‫אני אוהב ציפורים!‬
‫ויש דבר מה נוסף שעליכם לדעת.‬
‫הצעיר המדהים הזה…‬
‫הוא בני…‬
‫ואני נטשתי אותו.‬
‫עשיתי לך עוול, ארלו,‬ ‫כשניסיתי לקבור את העבר שלי.‬
‫כידוע לך, גדלתי בחוף ים על שפת ים.‬
‫המקום היה בסדר אז.‬
‫המקום עדיין היה עני,‬ ‫אבל היה לו כבוד מסוים.‬
‫תיזהר, ילד-ציפור.‬
‫הילדים היו סיפור אחר.‬
‫רעב?‬
‫תראו את רגליו הרזות.‬ ‫-הנה, תאכל את הזרעים שלך.‬
‫היי, אנסל, בפעם הבאה נביא לך‬ ‫חתיכות לחם נחמדות,‬
‫אם תבטיח לא לחרבן על המכונית של אבא שלי.‬
‫הם היו טמבלים קטנים וגועליים.‬
‫נשבעתי אז שאסתיר את מי שאני באמת,‬
‫ואקדיש את חיי לצבירת עושר וכוח,‬
‫בתקווה שיום אחד,‬
‫אני אהיה חזק מספיק כדי להרוס הכול.‬
‫- בית החולים בלוויו -‬
‫אבל אז קרה משהו שאיים לחשוף את עצם קיומי.‬
‫הבן שלי נולד…‬
‫ואני...‬
‫עשיתי את הטעות הכי גדולה של חיי‬
‫כשנתתי לו ללכת.‬
‫סלח לי, ילד-אליגטור נפלא שלי.‬
‫אבא!‬
‫ארלו, אם תיתן לי עוד הזדמנות,‬ ‫אשמח שתישאר איתי.‬
‫אני מעריך את זה, אבא, באמת.‬
‫אבל יש לי משפחה חדשה עכשיו.‬
‫ו…‬
‫אנחנו זקוקים זה לזה.‬
‫מגניב. לא, זה בסדר.‬
‫זה לא שאני בודד נורא או משהו.‬
‫תצטרף לחיבוק הזה, מהמם!‬
‫באנו עד לכאן רק כדי לכלוא‬ ‫את ילד-האליגטור הזה בכלוב.‬
‫אבל למען האמת,‬
‫לא היה לי מושג שנלמד‬ ‫את כל הדברים האלה על החוויה האנושית.‬
‫לא ידעתי שאתה מסוגל ללמוד.‬
‫לעזאזל, סטאקי. אני אוהב אותך!‬
‫ברטי,‬
‫עכשיו אני רואה מה חסר לי כל הזמן הזה.‬
‫כולכם.‬
‫אם את לא מוכנה להישאר במקום אחד,‬ ‫נוכל להמשיך לנוע.‬
‫אולי כולנו יחד?‬
‫אין מקום מסוים שאני צריכה להיות בו,‬ ‫העיקר שאהיה איתכם.‬
‫אלוהים, אתם מעניקים לי כזה רגע‬ ‫של משפחה-מרפאת-מתקדמת-מחוברת,‬
‫מה-שהיה-היה, וזה פשוט יותר מדי בשבילי.‬
‫אתה יודע, חשבתי על מה שאמרת‬ ‫על חוף ים על שפת ים.‬
‫במקום להרוס אותה,‬
‫אולי אתה והחברים שלך תרצו לשקם אותה.‬
‫אני לא יודע, להפוך אותה לבית שלכם?‬
‫"חסרה לי רק יד של תמיכה‬ ‫סימן שטוב לי כך‬
‫שלא אפול עוד‬
‫קול שלוחש באוזניי‬ ‫יאמר שאתגבר‬
‫קולכם קורא לי‬
‫כשאני הרגשתי בודד וגלמוד‬
‫פוחד שאלך לאיבוד‬
‫הראיתם לי מה הכיוון‬
‫מי לא זקוק לתמיכה כזאת?‬
‫כדי לנסות להשתפר ביחד‬
‫העולם יכול לטעות‬ ‫והקושי מחשל‬
‫השייכות‬ ‫תחושה כה משמחת‬
‫אז מי יקים אותי, מי?‬ ‫זה ברור‬
‫פשוט נקום כאן יחד"‬
‫לכאן... אני שייך.‬
‫"מאושרים כאן יחד‬
‫הקמת אותי מהעפר‬ ‫החזרת לי את השמחה"‬
‫- חוף ים על שפת ים -‬
‫"תמיד נצליח‬
‫להישאר חברים‬ ‫וכך יהיה לעד‬
‫אני מבטיח‬
‫ואני, לא אשמר את הבדידות‬
‫לא אשקע לבדי בעצבות‬ ‫כי נתתם לי שוב משמעות‬
‫מי לא זקוק לתמיכה כזאת?‬
‫כדי לנסות‬ ‫להשתפר ביחד‬
‫העולם יכול לטעות‬ ‫והקושי מחשל‬
‫השייכות‬ ‫תחושה כה משמחת"‬
‫- טוני'ס -‬
‫"מי לא‬ ‫זקוק לתמיכה כזאת?‬
‫כדי לנסות‬ ‫להשתפר ביחד‬
‫העולם יכול לטעות‬ ‫והקושי מחשל‬
‫השייכות‬ ‫תחושה כה משמחת‬
‫מעלה, מעלה‬
‫השייכות‬ ‫-השייכות‬
‫זה לזה‬ ‫-זה לזה‬
‫כן‬ ‫-כן‬
‫להשתפר ביחד‬
‫זה לזה‬
‫-זה לזה‬
‫מעלה, מעלה, אני איתך‬
‫אני איתך‬
‫ונשתפר ביחד‬
‫ביחד"‬
‫כן. בית.‬
‫מי שם?‬
‫הבולשת לא תתפוס אותי ללא מאבק!‬
‫- דרישת שלום -‬
‫ובכן, פירורי ביסקוויט.‬
‫- מתגעגע, מקווה שתבקרי! אוהב, ארלו -‬
‫"יה, עכשיו, עכשיו‬
‫אני שונה, זה ידוע‬ ‫רוצה לצאת קצת מכאן‬
‫גורלי לא קבוע ‬ ‫לא אקשיב לו, אני לא פחדן‬
‫רואה בשמי הלילה‬ ‫את מקומי השמור‬
‫במרחק כמו הירח, איש לא שומע‬ ‫שיר של שחרור‬
‫כי יש זמן לפעמים‬ ‫לשינוי בחיים‬
‫הזדמנות ששווה זהב‬
‫והלב כבר פועם‬ ‫החלום יתגשם‬
‫אולי זה קורה עכשיו‬
‫כאן אני נמצא‬ ‫עם מחשבות בלי גבול‬
‫על מה שמחוץ לגבול‬ ‫לא רוצה לחכות עוד‬
‫כשאצא מכאן‬ ‫כבר לא אהיה כבול‬
‫אפרוץ אל מחוץ לגבול‬ ‫וכולם יגידו…‬
‫מקומו, מקומו, מקומו‬ ‫איתנו כאן‬
‫כן!‬
‫ההזדמנות שווה זהב‬
‫הולך איתי, אני הולך איתו‬
‫כן, כן, כן‬
‫ואותו נאהב‬
‫כן, כן‬
‫כי יש זמן לפעמים‬ ‫לשינוי בחיים‬
‫הזדמנות ששווה זהב‬
‫והלב כבר פועם‬ ‫החלום יתגשם‬
‫אולי זה קורה עכשיו‬
‫הזדמנות ששווה זהב‬
‫כי יש זמן לפעמים‬ ‫לשינוי בחיים‬
‫הזדמנות ששווה זהב‬
‫החלום יתגשם‬
‫אולי זה קורה עכשיו‬
‫כי יש זמן לפעמים‬
‫לשינוי בחיים‬
‫עם מחשבות בלי גבול‬ ‫על מה שמחוץ לגבול‬
‫לא רוצה לחכות עוד‬
‫כשאצא מכאן‬
‫כבר לא אהיה כבול‬ ‫אפרוץ אל מחוץ לגבול‬
‫וכולם יגידו"‬
‫תרגום כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬