Downloaded from YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Otáčí se stránka, příběh začíná,
otevřete pro mě srdce svá.
Její chladný dech na rukách,
tam, kde vše začíná.
New York je domov můj,
teď při mně pevně stůj…
NEMOCNICE BELLEVUE
…ať i já přátele mám a nezůstanu sám.
NEWYORSKÁ KANALIZACE
Hele, co to tam pluje?
Vidíte to?
Kdo tam?
Panenko skákavá.
11 LET 6 LET
Arlo, nechoď moc daleko!
Nechci slyšet, že ses zas potloukal
kolem těch lodí.
Pojď, Jeromio.
Jak se všichni máte v tento krásný močálový den?
Musí být období hájení.
Nechce si se mnou někdo zazpívat?
Však vy se přidáte.
Chodím si močálem, brouzdám se močálem.
Aligátor, já vím, že ho zas uvidím.
Nevíš, že v létě je tu větší hic, než by sis přál?
Hopsám si jako žabák, patří mi celý močál.
Je menší, než se zdá, není tu moc jídla.
Kdyby útulný byl, tak se celou noc jen válím.
Ale já chci víc, víc, víc,
protože vím, že to můžu mít.
Jednou to dostanu, já vím.
Ale já chci víc, víc, víc.
Jestli mě uvidíš, snad uvěříš,
že kluk mého ražení si s tím poradí.
Teď se zhoupnu ze stromu, chci si najít rodinu.
Vždy se mi schovají, asi si jen hrají.
Ale já se snažím dál, rád bych se bratrem jim stal.
Hadi vzteky syčí, stesk po mně ptáky ničí.
Vody jsou trochu zelené a želvy bývají zlé.
Kdybych spoustu přátel měl, na odchod bych zapomněl.
Ne, ne, ne.
Slyšíš to, Jeromio? Půjdem to omrknout.
Jo, já vím, že nemám,
ale co Edmée nevidí, to srdce nebolí.
Fajn. Jak chceš.
Dú dú,
dú du dú,
dú, dú.
Ne.
Jé,
jé, jé.
Já vím,
že to můžu mít.
Já chci víc, víc, víc,
protože vím, že to můžu mít. Jednou to dostanu,
já vím.
Ale já chci víc, víc, víc.
Jestli mě uvidíš, snad uvěříš,
že kluk mého ražení si s tím poradí.
Já chci víc, víc, víc,
protože vím, že to můžu mít.
Jednou to dostanu, já vím.
Víc, víc,
já chci víc, víc, víc.
Jestli mě uvidíš, snad uvěříš,
že kluk mého ražení si s tím poradí.
Ou jé!
Mami! Tamhle v močále je zelený kluk!
Přímo tamhle, mami!
Ale Sansavelte, nech si ty svoje báchorky.
Svět tam venku musí být něco, viď, Jeromio.
Arlo!
Čau, Jeromio!
Mám ho!
A hele!
Arlo!
Kde jen ten prcek může být?
Tady je můj kuchtík.
Cos našel na dnešní guláš?
Jen to nejlepší.
Šneci? Já myslela, že je nesnášíš.
Escargot. Snažím se být… víc jako Cajun.
Pěkný a macatý.
Jo. Celé odpoledne jsem ho sledoval.
Samozřejmě. Víš jistě, že je zralý?
Jak to myslíš?
Musíš ochutnat jeho podbřišek. To ví každý kuchař v močále.
Jen do toho.
Francouz by ti pro něj ukousl ruku.
Chutná jako všechno to, po čem se plazil.
To ti musím přiznat, Arlo. Jsi kurážný.
Tak pověz. Kolik lodí jsi dnes viděl?
Jen jednu.
Ale zahlédl mě nějaký kluk.
Nechtěl jsem vyvolat paniku nebo tak něco. Já jen…
Jsem nějak divný?
Jsi úplně v pořádku, Arlo.
A jestli někdo říká něco jiného, tak…
Ale stejně,
celý život jsem v tomhle močále,
a zvířata mě nikdy nepřijala.
A pak, nemám chodit k těm lodím a…
Nechápej mě špatně. Miluju močál. Vážně. Ale…
Dělals jen, co je v tvém věku přirozené.
Chceš vidět, co tam venku je.
Jo, asi to tak bude.
Občas se jen ptám, jak do toho všeho zapadám.
Teď běž, a pusť toho starého šneka na svobodu.
Už nějakou dobu ti chci něco dát.
Vím, že jsem to dala někam sem.
Ne. To není ono. Ne. Sakra.
Přísahala bych, že…
Co je to?
Dárek.
To bych neměl.
Jasně že jo. Dávám ti to.
Víš, že nemůžu přijímat dárky, pokud nemám narozeniny.
Nebylo by to správné.
Možná si to nechám až napřesrok.
Vážně?
Chceš mě k tomu donutit?
Prosím!
Tak jo.
Tos nemusela.
Jo!
Všechno nej, hola hej, dú dú.
Všechno nej, hola hou, dýdl dú.
Všechno nej, něco si přej.
Všechno nej, hou hej, dúby dej.
Všechno nej, hola hou, dýdl dú.
Všechno nej k narozkám.
K tvým patnáctinám.
Čtyřicet dva!
A 42 dnům.
Všechno nej, buď šťastnej, hej!
Tak žijou Cajuni!
Všechno nejlepší, zlatíčko.
To miluju! Teď jsem připravený na dárek.
„Arlo Beauregard.“
Jsem Arlo, ale…
To je tvé celé jméno.
Měls to u sebe, když ses před lety
objevil na verandě.
„Beauregard.“
Počkat, jak objevil?
Spíš jsi připlul.
Ve starém košíku.
S tím svým zeleným ocáskem jsi byl neodolatelnej.
Proč jsi mi to neřekla?
To je férová otázka, Arlo.
Chtěla jsem, abys měl pocit, že sem patříš.
Ale jsi dost starý, abys znal pravdu. Nebudu tu navždy,
tak jako ty nezůstaneš navždy v tomhle močále.
Když nejsem z močálu, tak odkud jsem přišel?
„Nemocnice Bellevue, New York?“
Před časem jsem trochu pátrala.
Tenhle New York je pěkně velký město.
VELKÁ KNIHA VELKOMĚST
Jsem z New Yorku?
Znamená to, že tam jsou mí rodiče?
Čti dál.
„Otec dítěte, Ansel T. Beauregard. Matka dítěte…“
Není tam žádné jméno.
To je divný, ne, Edmée? Matka beze jména?
Všechno nej, hola hou, dýdl dú.
Buď šťastnej, hola hej, dú dú.
Všechno nej, šťastnej den, dýdl dúby dú dej…
Umíš si v tom starém velkoměstě představit kluka jako já?
No promiň.
Zase mi prdíš na parapet.
Jeromio, teď se podrž.
Mám tátu, o kterém jsem ani nevěděl.
Já vím. Je to šílený. A to není všechno.
Jsem z města zvaného New York.
Vždycky mi tu bylo dobře,
ale nikdy jsem sem nepatřil, jestli to dává smysl.
A pak bum! Edmée na mě vybalí tohle.
Jak to myslíš, že odejdu?
Do New Yorku?
Zjistit odkud pocházím?
Jo. Tak dobrá.
Vím, že jsem jiný, chci se odsud dostat.
Snad nemám osud daný, neposlouchám, není čeho se bát.
Ve hvězdách vidím nebe i místo, kam patřím snad.
Daleko v dálce nechtěli mou píseň o svobodě poslouchat.
Dozrál ke změně čas, správnou cestou se dám.
Čekám, na co čekám?
Poznám to srdcem, až přijde ten čas,
a já ten pocit teď mám.
Teď tu stojím
a myslím, že za těmi zdmi, za těmi zdmi musí něco být.
Už jsem znavený čekáním.
Až vznesu se, za ty zdi doletím.
Dostanu se za ty zdi a všichni budou říkat,
on patří, patří, patří k nám.
Jo!
Tak na co čekám?
Bere mě, jaký jsem, a já tak beru vás.
Jé, jé, jé.
On naši lásku má.
Dobrá.
Dozrál ke změně čas, správnou cestou se dám.
Čekám, na co čekám?
Poznám to srdcem, až přijde ten čas,
a já ten pocit teď mám.
- Nač čekám? - Je na změnu čas,
správnou cestou se dám. Nač čekám?
- Nač čekám? - Poznám to srdcem,
až přijde ten čas…
- Jé. - …a já ten pocit teď mám.
Je na změnu čas,
- správnou cestou se dám. - Teď tu stojím
a myslím, že za těmi zdmi, za těmi zdmi musí něco být.
Už jsem znavený čekáním.
Až se vznesu,
za ty zdi doletím. Dostanu se za ty zdi
a všichni budou říkat…
Vím, že jsem jiný,
chci se odsud dostat.
Snad nemám osud daný,
neposlouchám,
není čeho se bát.
Co to děláš, Edmée?
Chtěla jsem chytit něco dobrého k snídani,
ale ryby asi nemají na jídlo náladu.
Tak nějak vím, jak se cítí.
Edmée, přemýšlel jsem o tom
a nevím, jak to říct, ale…
Je čas, zlato.
Rozhodl ses správně.
Jsi nervózní, že odcházíš?
Jo, trochu.
Arlo, vždy jsem se tě snažila chránit před okolním světem.
Ne proto, že bych se bála, co by ti udělal,
to spíš ze strachu, co by to udělalo mně.
Ale když vidím toho mladého muže, kterým ses stal…
Svět bude lepší, když v něm bude Arlo Beauregard.
Myslíš?
Já to vím.
Promiň, že jsem ti nemohla dát na cestu nóbl račí sendvič.
Udělalas pro mě víc než kdokoli jiný v dějinách lidstva.
Proč nejedeš do New Yorku taky?
Tohle je tvé dobrodružství.
Já patřím sem.
Přeji ti vše dobré a nikdy na tebe nezapomenu.
Tam venku je taky kupa příkazů k mému zatčení, a já už nechci jít do vězení.
Nikdy tě nechytí.
Nezapomeň, jestli někdy zabloudíš,
nech se tím svým nádherným srdíčkem a radostí v duši
vést.
Díky, Edmée. Nikdy na to nezapomenu.
Jeromio!
Starej se teď o Edmée. Dělej jí společnost.
Dokážeš skvělé věci, Arlo Beauregarde!
Jen zůstaň sám sebou!
Zůstanu, Edmée. Slibuju.
Miluju tě, Edmée!
Sbohem!
Sbohem, Jeromio!
Sbohem, lucerno. Sbohem, hade. Sbohem, čistokrevný aligátore.
Sbohem, volavko.
Sbohem, močálová liško.
Sbohem, španělský mechu.
Sbohem, kobylko a komáři velikosti ptáků!
Tak jsme tu zbyli jen my dva.
Jo.
Jo!
Sandro June, přemýšlíš někdy, jestli je na světě něco víc?
Věci, které ještě nikdo neviděl?
Neumím si představit, co by to mohlo být.
Já taky ne.
- Jedete do New Yorku? - Ono to mluví!
Klidně si to auto vezmi!
Panenko skákavá! Lidi mimo močál jsou fakt velkorysí.
To se mi líbí.
No páni!
Zemský člune, jeď.
Zemský člune, jeď. Jeď, jeď, jeď.
Zemský člune, jeď.
Ano! Myslím, že ho řídím.
Jo!
To se mi nelíbí!
Děkuju!
VÍTÁ VÁS WILLOW BUTTON
Ahoj, všichni!
- Ahojky. Já jsem Arlo. - Co to sakra je?
- Pozor! - Já tu věc řídím.
Žádný problém.
Tenhle pocit neznám.
Jsi v pořádku? Nevypadáš nejlíp.
Na. Vem si to!
Ale já chci víc, víc, víc
Protože vím, že to můžu mít.
Jednou to dostanu, já vím.
Chci víc, víc, víc, víc!
Jestli mě uvidíš, snad uvěříš,
že kluk mého ražení
si s tím poradí!
ZÁŽITEK S ALIGÁTOREM
A to poslední na našem zážitku s aligátorem
je tento skutečný…
aligátor!
Vidíš? Je strachy bez sebe.
Bude to 20 babek. Zaplať.
Za tohle nezaplatím! Kde jsou aligátoři?
Hele, mladej, naše výletní loď se pokazila.
Spokoj se s tím, co máš.
Mrtví aligátoři jsou tak nudní.
Nudní?
Chceš se bát?
Jestli jo, můžeš si hrát tamhle se Zlounem.
Můj táta je právník. Může vás zažalovat.
Poslyš, ty spratku,
žalovat nás nemůžeš, není za co.
Jo, navíc jsme totálně švorc.
Haló?
Ruffe, jsi to ty?
Tady Lawrence z autodílny.
Co chceš, Lawrenci?
Myslím, že by tě mohl zajímat
krokodýlí kluk, na kterého se teď dívám.
To je jeden z těch mobilních domů?
Líbí se mi.
Krokodýl? Jako napůl krokodýl, napůl kluk?
To jako fakt?
Zaplatím majlant, abych to viděl.
Jo?
Jo!
Právnický prachy.
Budeme bohatí.
Jděte mi sakra z cesty, vy snobský kreténi!
Zdravíčko, sousede.
- Nech si to! Jsou to jen účty! - Počkat! Já to nechci!
Počkejte, vaše pošta!
Já si ji vezmu.
Teď buď hodný chlapeček
a pojď k tetě Stucky.
Zdá se mi, žes utekl z močálu.
Neboj, prcku.
Máme pro tebe opravdu bezpečné místečko.
Jo, my se o tebe fakt dobře postaráme.
Chyť ho!
Neodři si tu kůži.
Míří ke kolejím!
Neztrať ho, Ruffe!
Krokodýlí kluku!
Co to sakra je?
Vy dva se radši nezvedejte, jestli se chcete dočkat zítřka.
Kdo jsi?
Jsem důvod, proč se z tebe teď hned nestane kabelka.
Teď máme dva za jednoho.
Hele.
Vypadáš jako anděl.
Nevrť se.
Musíš mít v sobě něco z žáby.
Ne, jsem veganka.
Co je veganka?
Můžete zkusit utéct…
ale rozhodně se neschováte.
Uhni!
- Utíkej! - Dámy první.
Rozmačká nás to!
Budem je sledovat, ne?
Jasně že je budeme sledovat.
Přiveď Zlouna!
Panenko skákavá.
Zastaví se to někde, nebo to pojede pořád dál?
Nevím, prcku. Co myslíš?
Doufám, že pořád dál.
Jo, já taky.
Teď mi došlo, žes mi zachránila život,
a já ani neznám tvé jméno.
Jmenuju se Bertie.
Bertie. Hezčí jméno jsem ještě neslyšel.
Já jsem Arlo Beauregard.
Jsem z močálu.
Někdo tomu říká zátoka, ale to je jen nóbl název pro močál.
Odkud jsi, Bertie?
- Není tam nic zvláštního. - Určitě je!
Jsi nejzvláštnější osoba, co znám.
A kolik lidí jsi už potkal, Arlo?
Deset! Osm z nich dneska.
Včetně mě?
Ano.
No, řekla bych, že je to docela pocta.
Taky bych řekl.
Bertie, Bertie,
Bertie,
Bertie, Bertie, Bertie, Bertie,
Bertie, Bertie, Bertie,
Bertie, jo!
Teď je dostanem!
Proč jsi opustil močál?
Protože teď mám tátu v New Yorku.
A předtím ne?
No, nevěděl jsem o tom.
Vidíš, musím prozkoumat celé město,
a můj táta tam někde dělá, co tátové dělají.
Opravdu?
Jo.
Je divné mít tátu, kterého jsem ještě neviděl.
Doufám, že mě má rád.
Hele…
měla bys jet do New Yorku se mnou.
Díky, ale ne, příteli.
Příteli? Ještě nikdo mi neřekl příteli.
Teď se mnou do toho New Yorku musíš.
Proboha.
Prohledej každej vagón.
Utíkej.
Někde tam jsou. Cítím je.
Do háje.
Co to sakra je?
Kristepane.
Co to děláte?
Zloun něco našel.
Asi jsme je setřásli.
Musíme se někam uložit na noc.
Mohli bychom zůstat v té stodole.
A hele! Musím se na to podívat líp.
Arlo, počkej.
Oholím tě jako paviánův zadek.
Jen si to zkus, zlato. Už se na to těším!!
Kdo nosí podpatky, je silný!
Tak tumáš!
Ale ne! Bodl mě přímo do madel lásky!
U všech ropuch, do madel lásky ne!
Dobrá. Mý prachy říkaj, že růžový bezoár zvítězí.
Kdo si vsadí? Dvacet ku jedný.
Dobře, prcku Tony. Tak já si vsadím.
Pitomci.
Panenko skákavá. Jsi v pořádku?
Pane, je zraněná.
Myslím, že musíme zavolat… třeba holiče?
Když jsem doma potřeboval ostříhat, Edmée mi dala na hlavu misku…
Potřebuješ víc než jen tenhle hřebínek, jestli mě chceš zastavit.
Co sakra…
Jo!
Suchý šampon vhodný na obličej!
Jen pomalu, bezoáre.
Jsem jako blesk!
Fuj, to je hnus.
Zlato, potřebuješ čajovníkový olej, protože tvůj skalp vypadá jako parmazán.
A je to. Vítězí bezoár. Díky moc, vážení.
Podfoukli nás!
To je podvod!
Zastavme ten zatracený bezoár a toho prťavýho podvodníka!
No tak! Pohyb!
Sáhni mi na vlny, a vykuchám tě.
Chceš mě přistřihnout, zlato? To spíš já tebe.
Naval mý prachy!
Hej, zelenej kluku, chytej!
Sejdeme se v autobuse. Utíkej!
Furlecie, hoď sebou!
Pojďte honem. Jedeme. Jsem připravená řídit.
Počkat, kde je ten krokodýlí kluk?
Je hned za námi s těmi…
Alio! Zadrž. Počkej na toho kluka.
Arlo!
- No tak! - Chyťte ho!
Chyťte ho! Chyťte ho, chlapi!
Zdá se, že máme nového vyzyvatele.
Jsem Arlo Beauregard.
Pocházím z močálu.
Slyšíte? Je jeden z nás.
Tak moment! Ve skutečnosti jsem z New Yorku.
Z New Yorku?
Hej, Bertie, tihle chlapi se mnou chtějí zápasit.
Proč si nevyberete někoho
dvakrát většího, než jste sami?
Alio, nech motor běžet, jo?
Prachy jsou tady. Tak jeď!
Jedem!
Ahoj, jsem Arlo!
Vydržte. Jdu pro vás.
Chyť se mě za ruku!
Mám tě!
Neudržím se!
Lidi? Jak to tam jde?
Držte se!
Bertie, vidíš to?
To je ale vyparáděný vláček!
Jo, máš ho.
Díky moc za vaše služby, zelený mladíku.
A kde je můj pytel s prachama?
Vrátili jsme je těm ukřičeným farmářům.
Vypadali naštvaně, i když je dostali zpět.
Ba-gú-ma mia!
Hele, nech ho být.
Je to jen naivní, zmatený,
pomýlený a ztracený malý krokodýlí kluk. Jasný?
A já jsem jen obří bezoár.
Ale i já potřebuju peníze.
Vrátili jsme ty, co jste ukradli.
To je drzost!
Jen se snažíme přežít, dámo.
Jsem tygr. Vidíš? Můžu snad pracovat v kavárně? Nemůžu.
Ani nevíte, jak vám rozumím.
Tak jo. Uznej, že jsme mohli být bohatí,
a tvůj kluk to všechno zkazil!
Přestaň, Tony!
Nemyslí to vážně. V hloubi duše je dobrák.
A jak se jmenuješ ty?
Jsem Bertie. A tohle je můj…
Přítel! Jsme nejlepší přátelé. Já jsem Arlo.
Já jsem Furlecia.
Tohle je prcek Tony. A Alia tam vpředu je naše řidička.
Jo, a jsem řidič začátečník.
Ale jsem super dobrá, takže se nemusíte bát.
To zní bezpečně.
Možná byste nás mohli svézt.
Vidíte, tohle je New York City.
Jedeme za mým tátou.
Moment.
Můj malej taťka mi o New Yorku vyprávěl.
Máme tam rodinu. V Malé Itálii.
Panenko skákavá!
Tony, měl bys jet s námi.
Vy všichni.
Možná jste si toho nevšimli, ale my jsme sehraná trojka.
Jasný? Nestojíme o charitativní výlet.
Tak dobře.
Nechte nás vystoupit na příští zastávce.
Hele, Arlo, jsi dobrý plavec?
Prcku Tony, miluju plavání.
Tony stačí, ale dobře. Možná na něco přijdeme.
My pomůžem tobě dostat se do New Yorku, a ty nám s jednou prácičkou.
Akvárium ne, Tony.
Co se stalo v akváriu, prcku Tony?
Uvěznili tam našeho moc dobrého přítele.
Ale ne!
Je v té nádrži už dlouho.
Příliš dlouho!
Měli bychom ho vysvobodit!
Ani náhodou.
Jediný problém je, že je v té nádrži se zlými kanici,
co si chtěli minule z malého Tonyho ukousnout.
A má sladká Furlecia se nechce namočit.
Ne s touhle trvalou.
Jasně.
- Klid, Bertie. - Ne.
Dobře. Ty asi do New Yorku jet nechceš.
Prosím!
Fajn.
To bychom měli.
Edmée mi jednou řekla, že všechno má svůj důvod.
A vidíte! Jsme tady všichni.
A až tam dorazíme, tady velká dáma nám pomůže vydělat další peníze.
Sni dál.
Mám tě rád.
Neměl bych, ale mám.
Jsem nadšená, lidi!
Alio, nezapomeň řídit!
Mám to! Bože! Dobrý!
Jo! Marcellusi, jedu pro tebe, zlato!
Marcellusi, jedeme pro tebe!
Co ten krokodýlí kluk?
Nic vám neřeknu.
Ale řekneš.
Bude zpívat jinak, až pozná našeho parťáka.
Co to bylo?
Fajn, vzdávám se.
Odjel s ostatními.
Jedou na sever v autobusu.
Víc nic?
Ten kluk říkal, že jede do New Yorku.
Co ještě?
Řekni, jak se jmenuje.
Jmenoval se…
Nikdo mě nebude vyslýchat kromě…
Mami.
Prosím, ne! Pomoc! Prosím!
Radši nám řekni jeho jméno.
Nebo jinak…
Prosím, ne! Pomoc!
Jmenuje se Arlo Beauregard!
KAROLÍNSKÉ AKVÁRIUM
Kluku, na.
Budeš to potřebovat.
Co to děláš, krokodýlí kluku?
Zachraňuju tě!
Jo tak!
Jsem volný, všichni! Jsem volný!
Jedem, lidi!
Marcellusi, chyběls nám!
Dáme tanec? Trochu se pobavíme.
Marcellus je tady! Ano! Moc jsi mi chyběl.
Jsme zpátky, zlato!
- Ale vypadáš dobře. - Ano! Dobrá!
- Jo. - Dobře.
To místo vypadalo dost zábavně.
Jaké místo?
Akvárium. Byla tam legrace?
Nebylo kam se schovat.
Chodili každý den.
Malé tváře se připlácly na sklo.
Umaštěné, hrozné tváře.
Lepkavé ruce.
Někteří se vraceli týden co týden, měsíc co měsíc.
Jen zírali a jedli.
Děti jsou příšery, všechny.
Přišel jsem z močálu.
Přesně tak. Všichni jsme přišli z močálu.
No, kámo, je skvělé, že jsi zpátky.
Půjdu si lehnout.
Já se vyspím v autobusu do krásy.
Nerušte mě. Miluju vás. Pa.
Dobrou noc, Bertie.
Bertie?
Dobrou noc, Bertie.
A jo. Dobrou noc, Arlo.
Budeš ponocovat, Marcellusi?
Co chceš? Nevidíš, že jsem spal?
S otevřenýma očima?
Jsem ryba. My to tak děláme.
Dobře, tak dobrou noc.
Dík, žes mě zachránil z té nádrže.
Kdykoli.
Ne! Už nikdy.
Dobře.
Jo, dobře.
- Co tady děláš? - Nemohla jsem spát.
Proč ne? Mě ty velké vlny uspávají.
Jo, miluju oceán.
Pravda je, že nejsem zvyklá být dlouho se stejnými lidmi,
jestli víš, co myslím.
Ani ne.
Dřív jsem byl jenom s Edmée.
Teď mám tebe, Tonyho, Furlecii, Aliu, Marcelusse,
a brzy se setkáme i s mým tátou.
Postarám se, aby ses k tátovi dostal v pořádku.
Slibuju.
Ale pak…
Budu muset jít dál.
Ale proč?
To bys nepochopil.
Já když mám špatnou náladu,
jsem smutný, nebo i šťastný,
rád zpívám. Tak vyjadřuju pocity.
Řekni mi, proč miluješ oceán.
Je pořád v pohybu jako já.
Proto se asi u něj cítím jako doma.
Zazpívej to.
Když se kouknu na oceán, pocit, že jsem doma, mám.
Kéž by mě vlny mohly sledovat, kamkoli se vydám.
Já nemohu splynout s ním
ale jedno vím.
Jsem odsouzena trpět samotou.
Domove můj, tak pojď, pojď za mnou.
Jestli ne, smířím se s tím.
Vždyť hned ráno zas odjíždím.
Pojď za mnou.
Domove můj, tak pojď, pojď za mnou.
Doufám v to do poslední chvíle.
Neumím si představit, že se to stane.
Takže jsem sama,
tady jsem.
Tady jsem.
Cítím palčivé pohledy a soudící oči.
Jistě vidí jen to, jaká zvenku jsem.
Nikdy mě nepřijmou, to už dneska vím.
Pro mě
je domov tam, kde jen sama dlím.
Jé.
Podívej se na nás, vždyť si s ním můžeme hrát.
Podej mi ruku, dnes jsem tu já.
Stačí jen věřit, že budoucnost leží jen na nás.
- Sám se ztratím. - Nemohu splynout s ním…
- Splynout s ním. - Ale jedno vím.
Jedním si jistý jsem.
- My nikdy sami nebudem. - Nikdy sami nebudem.
Pojď za mnou.
Tak pojď, jen pojď, pojď za mnou.
- Odteď už bude líp, já vím. - Odteď už bude líp, já vím.
- V dálce už světlo vidím. - Světlo vidím.
Tak pojď, jen pojď, pojď za mnou.
- Odteď až do posledních chvil. - Do posledních chvil.
- Vem si tu chvíli, ta chvíle je má. - Ta chvíle je má.
Jé.
Ou jé. Tak pojď za mnou.
Teď už bude líp, já vím. Teď už bude líp, já vím.
Tak jen pojď za mnou.
- Jé. - Tak jen pojď za mnou.
Ou jé.
Pojď za mnou…
Můžu zas do postele?
Pardon, sotva tu dámu znám.
Tak nashle ráno.
Tak pojď za mnou.
Bertie.
Zpívat s tebou bylo úžasný,
tak pro tebe něco mám.
Je to kámen pro nejlepšího přítele. Líbí se ti?
Arlo, to je mušle.
Vidíš?
Panebože!
Teď můžeme mít každý jeden.
Je krásná.
Neuvěřitelné.
Můj vlastní táta Ansel Beauregard je v jedné z těch velkých starých budov.
Tohle je šílený, lidi,
New York City.
- Ty budovy jsou úžasný! - To je město.
- Alio… - Jo?
- Řídíš ten autobus? - Jo.
Máme se připoutat, nebo…
Jo. To byste asi měli.
- Hej, tudy jdu já! - Jdu já!
Hej, tudy jdu já!
Jdu!
- Tudy jdu já! - Tudy jdu já!
New York City.
Panenko skákavá!
Hele, myslíte, že tu můžu parkovat?
Určitě můžeš.
- Tudy jdu já! - Tudy jdu já!
Tak jo, tudy jdu já.
O tomhle sním tak dlouho.
Ba-gú-ma mia!
Tuk z klobás pepperoni. Pálí to. Pálí!
Zasloužím si to.
Pojďte zlatíčka. Musíte mít hlad.
Dámo, umírám hlady.
Co tady děláš? Vypadni!
Táhni! Zmiz!
Jo, správně. Utíkej. Jako o život.
Promiňte.
Chtěla bych foukanou. Měl byste na mě čas?
Ano! Máte šikovný ruce!
Jé, táta. Tati!
Ty světla jsou pěkný, Stucky.
Jo.
Z cesty, turisti!
Arlo, tady!
Bertie!
Zjistil někdo něco o mém otci?
Ne.
Ale přišli jsme o autobus. Takže to by bylo.
Našel jsem 27 dolarů v drobných.
Marcellusi, zase jsi šmejdil ve fontánách?
Máš na víc.
Nemám.
Pomohlo by, kdybychom věděli, jak vypadá.
Je tady moc lidí.
- Jo. - Je tu Ansel Beauregard…
- Může být kdekoli. - …známý newyorský realitní magnát…
Jaké že máš příjmení?
Beauregard. Znamená to krásný pohled. Proč?
Podobu nevidím, ale ten muž v televizi se jmenuje stejně.
Ansel Beauregard.
- Těší mě, že mohu jít s vámi. - Můj táta?
Postavil jste jedny z nejluxusnějších newyorských výškových budov.
Proč jste si pro další projekt vybral Přímoří na pobřeží?
Víte, Michelle, vyrostl jsem přímo zde.
Tady není nic k vidění.
Je teplá. Proč je tak teplá?
Jak vidíte, Přímoří na pobřeží…
ztratilo glanc.
Ale brzy
to bude nejbohatší a nejvkusnější čtvrť
v celém New Yorku.
Vždycky hledám způsob, jak proměnit to, co je rozbité, v něco krásného,
a tento projekt je mi obzvlášť drahý.
Říká se, Anseli, že své plány odhalíte
na letošním Met Gala,
největší společenské akci roku v New Yorku.
Prostě chci mít šanci se o tuto vizi podělit,
znamená pro mě celý svět.
A to je všechno.
Muž, který mění New York jednu čtvrť po druhé.
Viděli jste to?
To je můj táta. Je úžasný.
Hele, poslyš.
Mám zjistit, kde bydlí?
Mohl bych požádat o laskavost…
pár starých kámošů.
Ano.
Hned jsem zpátky.
Hej, tudy jdu já.
Hej! Tudy jdu já!
Ahoj, tady Tony.
No páni, to je Tony!
- Co máma? - Dobrý. Poslyš, potřebuju laskavost.
Tady máš
adresu jednoho Ansela Beauregarda, kterej je teď tak populární.
Kde to je?
Nevím.
To je na předměstí.
Směr předměstí.
Najdu tátu. Bude na mě hrdý.
Předměstí. Nóbl.
Pevně ho obejmu. Nahlas ho oslovím.
Nemusíš zpívat všechno, co si myslíš.
Někdy je hezké…
Broadwayská show! Navštivte broadwayskou show!
Broadwayská show!
Jdi mi z očí!
Ten kluk neumí číst.
Koukej na tohle.
Beauregard.
Není ani trochu zelený.
Ale zdá se, že je víc než trochu bohatý.
ANSEL BEAUREGARD 1934 LEXINGTON AVENUE
Vypadá hezky.
Asi jsme na místě.
Nechcete jít se mnou?
Určitě tam bude místo pro všechny.
Dokázali jsme to, Arlo. Teď už je to jen na tobě.
Přijdu co nejdřív dolů a pak…
To je dobrý, chlapče. O nás se neboj. Budeme v pohodě.
Díky. Děkuju vám všem.
Bertie, já…
Běž, než začnu brečet.
Nevrť se.
Ale ještě musí projít kolem vrátného.
Vrátní jsou drsní. Já to vím. Věřte mi.
- Kampak? - Ahoj, jsem Arlo Beauregard.
- Jdu za otcem. - Srdce z kamene.
Nemá šanci.
Přemýšlelas někdy o kariéře v amatérském wrestlingu?
Jo.
To si zas musím sám otvírat dveře?
Víte, jak je to těžké?
Já…
Jste můj táta.
Myslím, že sis spletl adresu.
Tak jo, tati.
Viděl jsem tě v televizi, a byls tak vřelý a velkorysý.
Hned jsem věděl, že jsi to ty. A máme stejné příjmení.
Já jsem Arlo. Arlo Beauregard.
Proboha.
Jo.
Nechci být nezdvořilý,
ale snad vidíš, jak je to nepravděpodobné, že?
Co je to?
Nevím, jaks to získal, ale stala se chyba.
Obrovská a hrozná chyba.
To jsem si myslel.
Musela to být velká chyba,
když jsem z New Yorku doplul až do močálu.
Ano. Chci říct ne.
Můj syn…
Můj syn je pryč.
Ale…
Já nejsem tvůj otec.
Nemohu být.
Určitě jsi.
Nemám kam jinam jít.
A jel jsem takovou dálku.
Podívej, Arlo…
co kdybys šel se mnou? Možná ti můžu pomoct.
Panenko skákavá.
Víš, Arlo, připomínáš mi projekt, na kterém pracuji.
Projekt?
Vím, že to zní trochu bezcitně, ale ber to takhle.
Vidíš ten stůl?
Maličké město.
To by se líbilo Tonymu.
Moje stará čtvrť Přímoří na pobřeží.
Je zchátralá a sešlá, špinavá a chudá,
jako jsem býval dřív já.
Ale už nejsem.
Jako fénix stoupající z popela…
Stal jsem se, kým jsem.
Já se vypracoval, podnikatelem se stal.
Trochu se vytahuju, kam jsem to dotáhl.
Mám v dolary v knírku, mám dolary v uších.
Mám je v kalhotách, mám dolary i v slzách.
Mé peníze jdou hluboko jako žralok v moři.
Jako cizí vyslanec mi nemůžeš ublížit.
Mí stěhováci ví, že vyber nájem, říkám.
Mám víc diamantů než důl, víc kůlů než stan.
Vím, co si myslíš.
„Jak to souvisí se mnou?“
Musíš se změnit, sobě se odcizit,
- snažit se líp se mít. - Líp se mít.
Líp se mít.
Musíš se pochlapit,
a ne slabochem být.
Musíš chtít líp se mít.
Líp se mít, líp se mít, líp se mít,
líp se mít, líp se mít.
Koukni se na tu tvář! Brada se dá schovat.
Půjčím ti klobouk, ten je z Berlína,
zkus si ty kalhoty, je to čistá vlna
od Šerpy z Everestu, spřádá ji na cestu.
Co se mi rýsuje, to mladík je jak květ,
co může chodit po ulicích a dobýt celý svět.
Ještě něco, co ti dá vyniknout.
Ten oblek a kravata to jasně řeknou!
- Musíš se změnit. - Ou jé.
Sobě se odcizit.
- Snažit se líp se mít. - Líp se mít.
Líp se mít.
Musíš se pochlapit,
a ne slabochem být.
Musíš chtít líp se mít.
Líp se mít, líp se mít, líp se mít,
líp se mít, líp se mít.
- Z místa, kde teď jsem… - Kde teď jsem.
Vidím celou zem.
Ten ztracený mladík je sám,
potřebuje mít plán.
Jestli mě slyšíš,
snad porozumíš.
Musíš se pochlapit,
musíš chtít líp se mít.
Nesmíš slabochem být, jé.
Musíš chtít líp se mít.
Jé, jé. Slabochem být.
Chápej, chápej! Jo!
Arlo, jestli jsem se v životě něco naučil,
pak to, že když to chceš někam dotáhnout, musíš se změnit.
Změnit se? Počkat, cože?
Doufám, že ti tahle lekce pomůže. Víc pro tebe udělat nemohu.
A já myslel, že když jsem přišel z takové dálky,
budeš rád, že mě vidíš.
Jsi můj táta, že jo?
Já…
Ne. Je mi líto.
Všechno v pořádku, pane?
Jen další dítě z nadace.
Bertie?
Prcku Tony?
Je tu někdo?
Musíš se změnit,
sobě se odcizit?
Musíš chtít líp se mít.
- Musíš se změnit. - Teď tady stojím…
Sobě se odcizit?
- …a myslím, že za těmi zdmi… - Chtěj líp se mít.
- …za těmi zdmi nic není. - Chtěj líp se mít.
- Jsem znavený a trpím. - Já chci víc, víc, víc.
- Teď už vím, že to nemůžu mít. - O těch zdech přemýšlím.
- Nikdy to nebudu mít. - Musíš chtít líp se mít.
Teď tu stojím, o těch zdech přemýšlím.
Chtěj líp se mít. Musíš chtít líp se mít.
Jsem znavený a trpím.
Teď tady stojím.
Za těmi zdmi nic není.
Jsem znavený a trpím.
Nezapomeň, jestli někdy zabloudíš,
nech se tím svým nádherným srdíčkem a radostí v duši
vést.
Není nikdo, kdo by mě přenesl do konce věků.
Nezbyl nikdo, kdo by mě vzbudil z mého osudu.
Není koruna k nošení, není píseň ke zpívání.
Má kůže je tenká, tak mě pusťte dovnitř. Jsem bezbranný, můžete začít.
Prosím, spláchněte tu bolest,
odplavte ji pryč.
Prosím, odplavte tu bolest pryč.
Tíživý, nenáviděný osud teď mám.
Váží tisíc tun, to břímě nezvládám.
Stál jsem u tvých dveří sám a jsem to já.
Nechceš uvěřit, že jsem krev tvá.
Život, který chceme, probleskuje.
Láska, již jsme měli, v popel se proměňuje.
Jsme ztracení a proud nás unáší.
Prosím, spláchněte tu bolest,
odplavte ji pryč.
Prosím, spláchněte tu bolest,
odplavte ji pryč.
Odplavte ji pryč.
- Spláchněte tu bolest. - Život, který chceme, probleskuje.
Prosím, odplavte
tu bolest pryč.
Poslyš, říkám ti,
že až zas začneme jezdit, lidi si tě zamilují.
Musím zapracovat na tvém jevištním projevu, ale to dáme.
Dotáhneme to daleko, Bertie.
Bertie?
Není ti nic?
Arlo?
Ale jdi. Přeskočilo ti?
V ringu by nevydržel ani vteřinu. Ale je to milý kluk.
Co? Nemusíš zápasit, jestli nechceš.
Kam jdeš?
Vypadni odsud! Kšá!
Bertie?
Jsem…
Jsme…
Je to nebe?
Myslím, že je to Brooklyn.
To je…
opravdu trapný.
No tak, kluku.
Praštil ses do hlavy nebo co?
Prcku Tony, moc se omlouvám.
Jo, praštil, co? Chudáčku.
- Hodně štěstí, Berts. - Berts?
- Počkej, Tony. - Budeš skvělá!
Řekneš mu úžasné věci.
Arlo, co se stalo s tvým tátou?
S mým takzvaným tátou.
Ukázalo se, že mě nechce.
Teď ani nevím, kdo jsem, a nejspíš se to nikdy nedozvím.
Jsi nejryzejší bytost, jakou jsem kdy potkala.
To je jen hezký způsob jak říct, že jsem jiný.
Díky tobě si myslím, že být jiný je to nejlepší, čím se dá být.
Když jsem byla malá, byla jsem jako ostatní,
ale když jsem dospívala, nepřestala jsem růst.
Pořád si pamatuju, kdy mi došlo,
že se mi lidé už nedívají do očí,
a nakonec jsem před všemi přibouchla dveře.
A ty, Arlo Beauregarde, jsi je rozrazil.
Jsi první, kdo se ke mně choval přátelsky.
Protože jsi má nejlepší přítelkyně.
Jsi nejlepší přítel na světě.
Najděte si pokoj…
abyste sdíleli své pocity…
v soukromí.
Pardon.
Takže tvůj táta nic neřekl?
Možná ani není můj táta. A i kdyby byl, nepřiznal by to.
Arlo, zasloužíš si znát pravdu. To víš, ne?
Jel jsem takovou dálku,
a nedostal jsem odpovědi, které jsem hledal.
Je mi hůř než kdy dřív.
PŘ M ŘÍ NA POB EŽÍ
Panenko skákavá!
Je to ještě lepší než na tom modelu.
Ty to tu znáš?
Je to Anselův domov… nebo byl.
Chystá se ho zbourat.
Hanba. Tohle místo má něco do sebe.
Ještě je teplá.
Zvláštní, co?
Ansel ví přesně, odkud pochází,
a chystá se to všechno zbourat.
Já ani nemám co bourat.
Víš, od chvíle, co ses nám připletl do života, jsme lepší.
To je pravda.
Dřív jsem miloval jen peníze.
A pizzu.
Ale teď si uvědomuju cenu přátelství.
Lidi, myslím nahlas, ale dnes bude na tom galavečeru.
GALA DNES VEČER
Možná máš šanci najít jednou provždy pravdu.
Takové odmítnutí už znovu asi nezvládnu.
Arlo…
jsme s tebou.
Přesně tak, kámo.
- Jo! - Jo, zlato.
Věc se má takhle. Nesnáším konflikty.
To víte, ne? To ví každý.
Ale půjdu. Ale jestli tam budou děti,
říkám vám rovnou, že hned odejdu.
Budou tam děti? Je to pro děti?
- Jo, Kids Thing! Tady! - Kids Thing, dobře!
- Tak jo, úsměv! - Otočte se!
Úchvatné!
Jsem v módním nebi? To je úžasné.
Nemám vhodný oděv.
Ba-gú-ma mia! Jak se tam dostaneme?
Pojď sem. Zloune, k noze.
Tak tohle je fakt divný.
- Tady! - Jsem ryba, musíte mě chytit!
Zpátky!
- Úžasná póza! - Děkuju.
Jo, holka. Ukaž se.
Fajn. To je má dobrá strana.
Panebože!
- Jo! - Tady!
Panebože!
Páni!
Je to jako divoká párty ve starém Egyptě.
Hele.
Dámy a pánové, vítejte na Met Gala,
módním a společenském vrcholu roku.
Je to nejdůležitější chvíle tvého života. Fajn.
Přivítejte dnešního moderátora Ansela Beauregarda.
Připraven?
- Do akce! - Promiňte!
- Z cesty! - Prosím. Děkuji.
Bez vašeho souhlasu bych tu dnes nebyl.
Jste… moji lidé.
Zkusíme to znovu.
Jste moji lidé!
Páni.
Dnes musíme mluvit o povinnosti.
Ne!
Zadržte.
O povinnosti proměnit něco zchátralého a nevzhledného…
ve vzor bohatství a půvabu.
Dovolte, abych odhalil svůj plán pro Přímoří na pobřeží.
Hej!
Co je?
- Co je to? - Co jsou zač?
Je zelený.
To je nechutné! Co je to za lidi?
Zdravím. Promiňte.
Promiňte, mladíku, mohu vám pomoci?
Já…
Zmiz odtud, ty stvůro!
Já…
To jsem si nemyslel.
Mí drazí zámožní přátelé…
Počkat, ale já…
-…lze to uskutečnit jen s vaší pomocí. - Arlo, zazpívej to.
Potřebuji vás. My vás potřebujeme. Budoucnost Přímoří vás potřebuje…
Teď poprvé to konečně vidím.
Jsem semínko odváté z míst, odkud pocházím.
Ale teď je čas růst.
Zjistím, kdo jsem? Vzpomeneš si, když mě uvidíš?
Unesu to, tady mě máš.
Jsme tu spolu, a do očí se mi nepodíváš?
Úsměv na tváři mám,
ale uvnitř něco postrádám.
Teď poprvé to konečně vidím.
Mám stát na pódiu, držet ho jako otec, který mu chybí?
Nebylo by to falešné?
Jestli zjistí, kdo jsem, bude víc ztracený než dřív.
Byl by zraněný, mohl bych s tím teď žít?
To, co známe, skončí tím.
Už neskrývám,
že uvnitř něco postrádám!
Jé.
Copak mě nevidíš? Tady jsem.
- Kdybych viděl… - Copak mě nevidíš?
Copak mě nevidíš? Tady jsem.
- Už neskrývám,… - Copak mě nevidíš? Tady jsem.
- Copak mě nevidíš? - Nevidím tě…
To se neotočíš?
- Protože uvnitř něco postrádám! - Protože uvnitř něco postrádám!
Něco postrádám.
Ty to nechápeš, viď?
Zničehonic se objevíš
a ohrozíš všechno, na čem jsem tak tvrdě pracoval.
Ne, já to chápu.
Riskoval jsem vše, abych se sem dostal.
Jsi pěkně tvrdej kluk, co?
Asi mám být po kom.
Pane Beauregarde, jestli se mnou nechcete nic mít, dobře.
Nechám vás být.
Ale chci znát pravdu,
abych na to nemusel pořád myslet.
Jste můj táta?
Arlo, jsem…
Co je to za nápad, lidi?
Právě tu pracujeme na citovém průlomu.
- Jdem si pro toho kluka. - Správně.
Jo, city radši necháme stranou.
Tati?
Arlo…
Zpátky!
Pane, jestli ho chcete zpátky, určitě se dohodnem na ceně.
Ale co byste dělal s živým krokodýlím klukem?
To nic. Nemusíš.
Nepatřím sem.
To jsem si myslel.
Zpátky do močálu s tebou, chlapečku. Zbohatnem na tobě.
Máme pro tebe pěknou zábavnou klec.
Co se to ze mě stalo?
Proč?
Pohyb! Uhněte z cesty!
Pojď, Stucky.
Arlo?
Arlo!
Bertie?
Já toho Zlouna miluju!
Bertie?
Co to sakra je?
Zatraceně!
Co je to? Arlo?
- Dívejte. - Arlo?
Přesně tak. Jsem ptačí muž.
Miluju ptáky!
A ještě něco byste měli vědět.
Tento úžasný mladý muž…
je můj syn…
a já ho opustil.
Ublížil jsem ti, Arlo, když jsem chtěl pohřbít svou minulost.
Jak víte, vyrostl jsem v Přímoří na pobřeží.
Tehdy bylo vše v pořádku.
Byla to bída, ale měla jistou důstojnost.
Čum na cestu, ptačí kluku.
Děti byly něco jiného.
Máš hlad?
- Koukni na ty jeho vychrtlý nohy. - Na, zobej.
Hej, Anseli, příště ti přinesem drobky chleba,
když slíbíš, že nepokadíš tátovo auto.
Byli to zlí spratci.
Tehdy jsem přísahal, že skryji své pravé já
a věnuji svůj život hromadění bohatství a moci
v naději, že jednoho dne budu dost mocný, abych to všechno zničil.
NEMOCNICE BELLEVUE
Ale pak se stalo něco, co mohlo odhalit, kdo doopravdy jsem.
Narodil se mi syn a já udělal největší chybu v životě…
a zbavil se ho.
Odpusť mi, můj báječný krokodýlí synu.
Tati!
Arlo, jestli mi dáš druhou šanci, rád bych, abys zůstal se mnou.
Vážím si toho, tati. Opravdu.
Ale teď mám novou rodinu.
A…
potřebujeme se navzájem.
Super. To je v pohodě.
Ne že bych byl zoufale osamělý nebo tak.
Pojď sem k nám, frajere!
Jeli jsme až sem, abychom toho krokouše dostali do klece.
Ale upřímně,
netušil jsem, že se naučíme tolik o lidskosti.
Nevěděla jsem, že se umíš učit.
Sakra, Stucky. Miluju tě!
Bertie, teď vidím, co jsem celou dobu postrádal.
Jste to vy všichni.
Jestli nechceš zůstat na jednom místě, můžeme jet dál.
Možná všichni společně?
Je mi jedno, kde jsem, jen když budu s vámi se všemi.
Bože, to je tak hřejivý, evolučně rodinu stmelující
pomíjivý okamžik, že to nezvládnu.
Víš, přemýšlel jsem o tom, cos říkal o Přímoří na pobřeží.
Místo abychom ho zbořili,
mohl bys ho s přáteli zrekonstruovat.
Co já vím, třeba z něj udělat svůj domov?
Potřeboval jsem podporu, připomenout, že v pořádku jsem.
Abych nepadl,
řídím se vnitřním hlasem. Říká mi, že budoucnost mám.
Jste to vy, kdo mě volal.
A když jsem světem bloumal,
mohl jsem se bát a být sám,
ukázali jste mi, kde domov mám.
Každý potřebuje někoho, kdo ho podrží,
pomůže mu dál. Spolu se stáváme lepšími.
I když svět není vždycky ráj, zlé časy nás posílí.
Patříme k sobě, spolu jsme krásní.
Řekni, kdo tě postaví na nohy? Jo.
Vím, že spolu se stáváme lepšími.
To je místo, kam patřím.
Jo, spolu jsme krásní.
Zvedli jste mě z prachu, dodali mi odvahu.
PŘÍMOŘÍ NA POBŘEŽÍ
Tyto přátele volám,
mají mě a já mám je už napořád.
Teď už sem patřím,
už nikdy nebudu bloumat světem opuštěná.
Nikdy se nemusím cítit smutně nebo sama, s vámi i já svůj nový domov mám.
Každý potřebuje někoho, kdo ho podrží,
pomůže mu dál. Spolu se stáváme lepšími.
I když svět není vždycky ráj, zlé časy nás posílí.
Patříme k sobě. Spolu jsme krásní.
U TONYHO
Každý potřebuje někoho, kdo ho podrží,
pomůže mu dál. Spolu se stáváme lepšími.
I když svět není vždycky ráj, zlé časy nás posílí.
Patříme k sobě. Spolu jsme krásní.
Vznášíme se, vznášíme se.
- Patříme k sobě. - Patříme k sobě.
- Je to tak. - Je to tak.
- Ou jé. - Ou jé.
- Spolu se stáváme lepšími. - Lepšími.
Je to tak.
- Je to tak. - Je to tak.
Máte mě a já mám vás.
A já mám vás.
- Spolu se stáváme lepšími. - Lepšími.
Lepšími.
Jo. Domov.
Kdo tam?
Bez boje mě federálové nedostanou!
POZDRAV Z PŘÍMOŘÍ NA POBŘEŽÍ
CHYBÍŠ MI, PŘIJEĎ MĚ BRZY NAVŠTÍVIT! S LÁSKOU ARLO
Jo. Tak jo.
Já vím, že jsem jiný, chci se odsud dostat.
Snad nemám osud daný, neposlouchám, není čeho se bát.
Ve hvězdách vidím nebe i místo, kam patřím snad.
Daleko v dálce nechtěli mou píseň o svobodě poslouchat.
Dozrál ke změně čas, správnou cestou se dám.
Čekám, na co čekám?
Poznám to srdcem, až nastane ten čas,
a já ten pocit teď mám.
Teď tu stojím a myslím, že za těmi zdmi,
za těmi zdmi musí něco být. Už jsem znavený čekáním.
Až vznesu se, za ty zdi doletím.
Dostanu se za ty zdi a všichni budou říkat,
on patří, patří, patří k nám.
Jé!
Tak na co čekám?
Bere mě, jaký jsem, a já tak beru vás.
Jé, jé, jé.
On naši lásku má.
Dobrá.
Dozrál ke změně čas, správnou cestou se dám.
Čekám, na co čekám?
Poznám to srdcem, až nastane ten čas,
a já ten pocit teď mám.
- Nač čekám? - Dozrál ke změně čas,
správnou cestou se dám. Na co čekám?
- Nač čekám? - Poznám to srdcem,
až nastane ten čas…
- Jé. - …a já ten pocit teď mám.
Dozrál ke změně čas,
- správnou cestou se dám. - Teď tu stojím
a myslím, že za těmi zdmi, za těmi zdmi musí něco být.
Už jsem znavený čekáním.
Až vznesu se,
za ty zdi doletím. Dostanu se za ty zdi,
a všichni budou říkat…
Překlad titulků: Alena Nováková