Downloaded from YTS.MX
‫- ספיישל קומדיה מקורי של NETFLIX -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫איש המצלמות, אתה יכול‬ ‫להפסיק להסתכל עליי ככה, בבקשה?‬
‫אתה מלחיץ אותי.‬
‫תודה רבה, מונטריי!‬
‫אין עליכם!‬
‫תודה שאתם חולקים איתי את החלום שלי היום.‬
‫יהיה לנו כיף. תודה רבה.‬
‫אני אציג את עצמי בפני החדשים.‬
‫בסדר. אין ספק שאתם מסטולים.‬
‫אלה ההורים שלי. תודה שבאת, אימא.‬
‫בואו נהנה קצת.‬
‫בשביל החדשים, אני אלן סלדניה.‬ ‫אני לא מהעיר היפהפייה הזאת.‬
‫אני ממונטריי, אבל גדלתי בריינוסה,‬
‫עיירה נחמדה ולא אלימה, שיש בה שקט ושלווה.‬
‫מה? גם העיירה הזאת נוראית.‬ ‫נהרגתי פה איזה שש פעמים.‬
‫אבל עכשיו אני מרגיש כמו בן אלמוות.‬ ‫אני לא יכול למות יותר.‬
‫אז איזו מין קומדיה אני עושה?‬ ‫סטנדאפ, קומדיה תצפיתית.‬
‫אני מנתח הכול, ‬ ‫והייתה לי לא מזמן חוויה גרועה.‬
‫החוויה הכי גרועה שיכולה להיות לגבר.‬
‫תרימו ידיים, בחורים,‬
‫אם הייתם בהסגר אחרי היריון.‬
‫מה, אחים? אתם לא עושים סקס?‬
‫תתחילו להתרבות.‬
‫כשהרופא שלי אמר לי:‬
‫"אלה ארבעים ימים ולילות ללא סקס,"‬ ‫אמרתי שאין בעיה.‬
‫הסתכלתי על היד ושאלתי, "זוכרת אותי?"‬
‫אבל אשתי אמרה, "בלי לרמות, הומו."‬
‫חשבתי שארבעים ימים ולילות‬ ‫הם לא סיפור גדול.‬
‫אבל זה הרבה מאוד זמן.‬
‫חמישה עשר ימי ההסגר הראשונים עברו חלק.‬
‫הייתה לי שליטה מלאה במצב.‬
‫כעבור עשרים יום, היו לי כאבים חדים.‬
‫אמרתי כזה, "לעזאזל!"‬
‫כעבור 25 יום, ביצה אחת התנפחה.‬
‫צעדתי ככה.‬
‫בדיוק כמו קווזימודו.‬
‫ביום ה-35, חיבקתי את החברים שלי בחיבה רבה.‬
‫"מה שלומך, אחי?‬
‫תתקרב, הומו אחד."‬
‫כעבור ארבעים יום, ‬ ‫קיוויתי שהרופא יגיד שאני יכול.‬
‫כי הלכתי לרופא שלי, ד"ר סימי.‬
‫חיכיתי שהרופא יגיד שאני יכול, עד...‬
‫אז חיכיתי לרופא השחצן (גם: בולבולי) הארור:‬
‫"בחייך, בנאדם! עברו ארבעים יום! אני חרמן."‬
‫והרופא עשה כזה... ואני אמרתי כזה, "עכשיו!"‬
‫והייתי נואש כל כך שנפלתי ככה על השולחן.‬
‫וזה לא כאב.‬
‫יכולתי אפילו לפצח אגוז.‬
‫לפעמים אני אפילו מפצח קוקוסים.‬
‫לפעמים בימי ראשון בקניון:‬
‫"קוקוס, אדוני." "בטח, אני אפצח לך אותו."‬
‫"עם צ'ילי?"‬
‫חיכיתי שהרופא יגיד שאני יכול,‬ ‫עד שהרופא אמר, "אתה יכול."‬
‫שימו את עצמכם במקומי. את כל מה שחשתי.‬
‫ארבעים יום בלי אקשן.‬ ‫אתם חושבים שחיכיתי להגיע הביתה?‬
‫לא היה לי אכפת. ‬ ‫עשיתי את זה במשרד של הרופא.‬
‫למעלה ולמטה, בסגנון מיסיונרי.‬
‫והרופא? "רד ממני, כלבה! תעשה לי טובה!"‬
‫אז בחוץ, דפקתי את הבחורה בתלבושת החיה.‬
‫ואז אשתי רצתה קצת ואמרתי:‬
‫"מחר, יש לי כאב ראש. פיצחתי אגוז."‬
‫אני מנתח את כל מה שקורה לי בחיים.‬
‫אני אוהב את החיים שלי.‬ ‫אני אבא טוב, רק שתדעו.‬
‫רשמתי את הילדים לבית הספר קולחיו אירלנדס.‬
‫באמת? לא? אז אני צריך להוציא משם את הילד?‬
‫כשהוא ישאל למה הוא לא יכול ללכת לבית הספר,‬ ‫אני אגיד שבגלל שאנשים לא מאמינים לי.‬
‫זו הסיבה שרשמתי אותו לבית ספר יקר,‬
‫כי הוא צריך את זה בשביל החינוך שלו.‬
‫כי הילד מגיע לשם ב-7:30 בבוקר, ‬ ‫עוזב ב-14:20,‬
‫ואז משתתף בפעילויות של אחרי הלימודים,‬
‫ואני מקבל אותו בחזרה ב-21:30‬ ‫כשהוא כבר מוכן ללכת לישון.‬
‫הייתי נותן לו לישון שם, אבל אני לא יכול.‬
‫השרת לא מרשה לי.‬
‫אז אני אוהב את בית הספר הזה.‬
‫יום אחד שכחתי שהוא סיים ב-21:00,‬ ‫הגעתי לשם ב-21:30 כדי לאסוף אותו.‬
‫רק מאמן הקראטה שלו היה שם.‬
‫ובאתי ואמרתי, "אני מצטער. שכחתי."‬
‫והילד שלי תמיד שמח לראות אותי.‬ ‫הוא שמח כל כך כי הוא בקושי רואה אותי.‬
‫הוא אמר, "אבא! אבא!" "מה העניין, בן?"‬
‫"נחש מה לימד אותי מאמן הקראטה שלי."‬
‫"מה, בן, מה?"‬
‫אז הילד שלי מסתובב ומחטיף אגרוף לילד אחר.‬
‫הוא הפיל את הילד על הרצפה.‬
‫אני חייב להודות שהייתי גאה ‬ ‫בכך שהבן שלי הפיל ילד אחר.‬
‫אבל לא אהבתי לגלות‬ ‫שאבא שלו הוא המורה לקראטה.‬
‫הייתי עלול לספוג אגרוף בגללו.‬
‫אז מיד אמרתי, "מה אמרתי לך?‬
‫"תעזור לילד לקום ‬ ‫ותרים את הקביים שלו, בנאדם!‬
‫לא מרביצים לילדים שחונים בחניות הכחולות."‬
‫אז אני מנתח את כל מה שקורה לי,‬
‫ואני מנתח את ההתנהגות של אנשים.‬
‫הזמנים השתנו.‬
‫אנשים הם בעלי דעות קדומות.‬
‫תרימו את היד אם יש לכם דעות קדומות.‬
‫בסדר, תרימו את היד אם אתם יודעים‬ ‫מה המשמעות של דעות קדומות.‬
‫אנשים יכולים להיות כל כך שיפוטיים, למשל,‬
‫אני שם לב איך אנשים מתייחסים אליי אחרת‬
‫כשאני לובש חליפה יפה ועניבה,‬ ‫ולא כשאני לובש בגדי דראג.‬
‫הם מתייחסים אליי אחרת, האידיוטים.‬
‫בטח, גם לי יש דעות קדומות. ‬ ‫אני לא מכחיש את זה.‬
‫אם אני רואה ילד גנגסטר ברחוב הולך ככה,‬
‫הדעה הקדומה שלי אומרת שהוא סטלן.‬
‫אולי הוא לא סטלן,‬ ‫הוא שוטף מכוניות, אבל כך אני חושב.‬
‫אני רואה בחור בחליפה מחלק עלונים‬
‫במהלך העל האש שלי ביום ראשון,‬ ‫הדעה הקדומה שלי אומרת שהוא עד יהווה.‬
‫אני רואה בחורה שנמצאת בפינת הרחוב‬ ‫ולובשת חצאית מיני, עם חזה גדול,‬
‫מעשנת לה שם באמצע הלילה,‬
‫הדעה הקדומה שלי אומרת שהיא בחור.‬
‫לכולם יש דעות קדומות.‬
‫אנשים שופטים אותך לפי המוזיקה שאתה אוהב.‬
‫אם אתה אוהב מוזיקת ולנאטו,‬ ‫אנשים מתייגים אותך כזבל.‬
‫אם אתה אוהב את ארג'ונה, אתה מטומטם.‬
‫אם אתה אוהב רגאיי, אתה סטלן.‬
‫אם אתה אוהב מוזיקת בנדה,‬ ‫אתה סוחר הסמים של בחור הרגאיי.‬
‫ואם אתה אוהב את ג'ני ריברה,‬
‫אתה האימא של סוחר הסמים של בחור הרגאיי.‬
‫תודה.‬
‫אני גם מבקר מאוד את עדי יהווה.‬
‫ואל תבינו אותי לא נכון,‬ ‫אני מכבד את כל האמונות והדתות,‬
‫אבל למה הם באים בימי ראשון, לעזאזל?‬
‫כשיש לי חמרמורת.‬
‫הם אף פעם לא באים בימי ראשון כשאני פיכח.‬
‫אבל הם מריחים את החוטא עם החמרמורת‬ ‫ובאים בריצה.‬
‫למה שלא תגיעו ביום שני, בחורים?‬
‫הם באים בימי ראשון כי על האש מעצים אותם.‬
‫הם עולים בלהבות ביום שני.‬ ‫"הו, לא, היום יום שני!"‬
‫ונשארים רק תנ"ך, מטרייה, ‬ ‫ועלוני מגדל המשמר.‬
‫עדי יהווה מגיעים ביום ראשון‬ ‫ודופקים על הדלת שלך ככה:‬
‫השליחים של "קופל" עוזבים, אבל הם לא.‬
‫"מישהו בבית?"‬
‫"למה כיבית את האורות?"‬
‫"אנחנו שומעים את הטלוויזיה."‬
‫ברגע שאתה מציץ מבעד לחלון,‬ ‫הם אומרים, "ראיתי אותך!"‬
‫אתה שואל בנימוס, "איך אוכל לעזור לכם?"‬ ‫"אנחנו עדי יהווה."‬
‫"אני יודע, ראיתי את המטרייה."‬
‫"תרצה להיות עד?" "אני לא מעיד, תודה."‬
‫"אנחנו האחיות של ישו."‬
‫"אתם נראים נהדר יחסית לגילכם."‬
‫"אתם נוטלים ויטמינים? ‬ ‫איך אתם עושים את זה?"‬
‫אז הם יודעים שאני מניאק והם מפסיקים לבוא,‬
‫עכשיו הם משתמשים בוואטסאפ‬ ‫כי כל המניאקים הם קתולים.‬
‫הם מעלים מדבקות שאומרות:‬
‫"זה בית קתולי" מתחת למדבקה של המדגם.‬
‫העדים מעלים אחת שאומרת:‬
‫"הבחור הזה מניאק. אנשי המדגם,‬ ‫אל תספרו את המניאק הזה."‬
‫הם כבר לא מגיעים, הם משתמשים בוואטסאפ.‬ ‫אני ישן ביום ראשון וזה הולך ככה...‬
‫אני פותח את ההודעה בתשע בבוקר, עדיין ישן,‬
‫וכתוב, "אנחנו עדי יהווה."‬
‫"מטרייה. מטרייה".‬
‫"תחזור בתשובה, חוטא!" ידיים ככה.‬
‫"הזדמנות אחרונה. סוף העולם מתקרב.‬
‫פרצוף נקרע מצחוק. ועוד אחד. ועוד אחד."‬
‫איך עונים להודעה מאיימת כזאת?‬
‫שלחתי להם אייקון:‬
‫"זהו סוף העולם שלכם! נחסמתם!"‬
‫אתם חושבים שהם הפסיקו להציל אותי?‬ ‫לא, הם מחפשים את החולשות שלי.‬
‫הם יודעים שאני מרכל אז הם מנצלים את זה.‬
‫הם צועקים מחוץ לבית,‬ ‫"שמעת את החדשות הטובות?"‬
‫"אילו חדשות טובות?"‬
‫"הישועה נמצאת בהישג יד." ‬ ‫"היא כאן?" "עדיין לא."‬
‫"תודיעו לי כשהיא תהיה כאן. יש לי חמרמורת."‬
‫ביום ראשון שלאחר מכן, ‬ ‫החכמולוגים מנסים משהו חדש. "שריפה!"‬
‫"איפה?" "בלב שלך שלא מקבל אותנו."‬
‫"תעשו לי טובה! תנו לי לדבר עם הבוס שלכם."‬
‫"תצמיד את הידיים כדי לדבר עם הבוס."‬
‫"אמרתי בוס, לא הבעלים של החברה."‬
‫"אתה מתכוון לכומר?‬
‫הנה עלון עם מספר הטלפון מאחורה.‬
‫אפס אחת שמונה מאות אלוהים שומע אותך.‬ ‫מגדל המשמר.‬
‫יענו לך שם."‬
‫אז התקשרתי.‬
‫תודה שטלפנת לקו החם של עדי יהווה.‬
‫עדים, הקישו אחת.‬
‫אם אתם לא עדים,‬ ‫אתם תלכו לעזאזל, אבל הקישו שתיים."‬
‫שתיים ונכוויתי באצבע.‬
‫"הקישו אחת כדי להצטרף לקהילה שלנו.‬
‫הקישו שתיים כדי לתרום.‬
‫הקישו שלוש עבור עותק אבוד של עלון.‬
‫הקישו ארבע עבור מידע על מבצע המטריות שלנו.‬
‫כדי לרכוש בדים ולהכין חצאית משלכם,‬
‫אנחנו מוכרים לפי מטר.‬
‫הקישו חמש. כדי לדבר עם כומר, הקישו אפס."‬
‫למה לא הכומר? נבחר באפס.‬
‫והמוזיקה בהמתנה נשמעת כך:‬
‫הללויה, הללויה.‬
‫"כל הכמרים שלנו עסוקים כרגע. נא להמתין."‬
‫והמוזיקה התחילה שוב.‬
‫הללויה. הללויה.‬
‫"שתי מטריות במחיר של אחת. קנו עכשיו."‬
‫הללויה.‬
‫"נמאס לכם מהגיהינום? ‬ ‫לא יודעים כיצד להינצל?‬
‫הצטרפו לצוות המטיפים שלנו‬ ‫והציקו לאנשים מדי יום ראשון.‬
‫חיו את החוויה. שכר בסיס בתוספת עמלה."‬
‫הללויה.‬
‫"כאן הכומר אלמן. מי מדבר, בבקשה?"‬
‫"אלן". "איך נוכל לעזור לך, האח אלן?"‬
‫"אני רוצה לבטל את המנוי שלי."‬
‫"יש בעיה?" "לא. יש לי את כל העלונים."‬
‫"אז למה אתה מבטל?" "אתם מגיעים מוקדם מדי."‬
‫"שנשנה את שעות הביקור שלך? יש לנו‬ ‫לוחות זמנים לשעות 7:00, 8:00, 9:00."‬
‫"בואו ביום שני." "זאת בעיה."‬
‫"אנחנו סגורים בימי שני." ‬ ‫"אתם עובדי בניין?"‬
‫"אני רוצה לבטל."‬
‫"הנה מספר הביטול. אתה יכול לכתוב אותו?"‬
‫"כן, אני יכול." "תכתוב 666."‬
‫"הקש את זה כדי לבטל את הישועה שלך." ‬ ‫"עוד משהו?"‬
‫"תוכל לעזור לנו לדרג את שירות הכומר?‬
‫מאחת עד עשר,‬ ‫איך היית מדרג את שירות הכומר?"‬
‫אמרתי שש.‬
‫ביום ראשון שלאחר מכן התעוררתי מוקדם,‬ ‫הם לא באו, ועשיתי כזה:‬
‫ב-10:00 בבוקר.‬
‫ב-11:00 בבוקר, מוכה אשמה, חשבתי כזה:‬
‫"האם הם פוטרו בגללי? למה דיווחתי עליהם?‬
‫אולי היו להם עדים קטנים שהם צריכים‬ ‫לתמוך בהם ולא היה לי אכפת."‬
‫תודה.‬
‫לא ארשה שיקראו לי שונא נשים.‬
‫במערכון הבא שלי אני מלכלך על אישה,‬
‫אל תקראו לי שונא נשים.‬
‫אין לי שום דבר נגד נשים.‬
‫אני מסוכסך רק עם הפרוצה הארורה הזאת.‬
‫היא שמנה, אז אל תתחילו להגיד,‬ ‫"אה, הוא אמר שנשים שמנות..."‬
‫לא. אני אוהב נשים שמנות. דפקתי כמה.‬
‫יש שמנות שלא מקבלות. "אין לך? מכאן."‬
‫אני אוהב בחורות שמנות כי במיטה,‬ ‫אתה אומר להן לבלוע,‬
‫והן עדיין רעבות.‬
‫"יש עוד?"‬
‫זו הסיבה ששנאתי את הבחורה השמנה הזאת.‬
‫טסתי הביתה ממסע הופעות בגוודלחרה.‬
‫תרימו יד אם טסתם פעם.‬
‫אתם תבינו את המסר.‬
‫כל השאר, זה כמו אוטובוס עם כנפיים.‬
‫אז אני במטוס ומושבים במטוס ‬ ‫מגיעים בשורות. א', ב,' ג'.‬
‫א' הוא החלון, ג' הוא המעבר. ‬ ‫היה לי מושב במעבר.‬
‫שמנדוזה אחת נכנסה.‬
‫אלה עם הקולות הצורמניים שאף אחד לא אוהב?‬
‫עם חברה רזה, השילוב הרגיל.‬
‫תמיד יש בחורה שמנה עם בחורה רזה.‬
‫הן עלו לתיבת נוח. ‬ ‫הבחורה השמנה והבחורה הרזה.‬
‫שנאתי את השמנה הזאת בגלל כל הקיטורים שלה.‬
‫הכול התחיל כי לא היה מקום לטרולי שלה.‬
‫אז היא עשתה סצנה.‬ ‫"למה הם לא שולחים את הטרולים שלהם?‬
‫הם תופסים את כל המקום הארור!‬ ‫איפה אני אשים את התיק שלי?‬
‫נכון, גלאדיס?"‬
‫גלאדיס היא אשת הסוד שלה.‬
‫חשבתי, "פרוצה מטומטמת אחת. ‬ ‫תסתכלי במקום אחר."‬
‫שנאתי אותה עוד יותר‬
‫כשהיא אמרה את זה על תינוק שבכה.‬
‫"זה מעון או חברת תעופה?‬
‫שמישהי תניק את הילד כדי להשתיק אותו.‬ ‫נכון, גלאדיס?"‬
‫אמרתי, "אני מקווה שהפרוצה המטומטמת הזאת‬ ‫לא תשב לידי."‬
‫זה היה כמו מגנט. ‬ ‫השמנדוזה ישבה במושב ב', באמצע.‬
‫גלאדיס ישבה ככה במושב ליד החלון.‬ ‫אני במושב המעבר ככה.‬
‫הדיילת אומרת שאנחנו נפתח ‬ ‫את יציאת החירום, ואני אומר כזה:‬
‫"איזו יציאה?‬
‫מאיפה אפשר לצאת?"‬
‫השמנדוזה התחילה לעצבן אותי‬ ‫מהרגע שבו היא התיישבה.‬
‫"מאז שנותנים לאיכרים לטוס,‬
‫הם הפכו את המושבים לקטנים יותר‬ ‫כדי לדחוס יותר איכרים.‬
‫נכון, גלאדיס?"‬
‫הכלבה המזוינת הזאת!‬ ‫ואז היא התחילה לעשות לי את זה.‬
‫התעצבנתי כי היא ריססה עליי שומן.‬
‫"שים לב למשענת היד. זו משענת היד שלי.‬
‫זאת שלך. תפסיק לפלוש למרחב שלי.‬
‫נכון, גלאדיס?"‬
‫חשבתי שהיא תשים את היד שלה שם.‬ ‫אבל לא, רק קפל שומן.‬
‫השמנה המשיכה לקטר ‬ ‫שאפילו הבחור שלה זרק אותה.‬
‫"הו, גלאדיס. ‬ ‫האפס הזה בגד בי עם הכחושה ההיא.‬
‫אני אחסום אותו בפייסבוק, בוואטסאפ, ‬ ‫באינסטגרם, בלב שלי.‬
‫אני אוכל אותו לצהריים עם טורטיות ואבוקדו.‬
‫נכון, גלאדיס?"‬
‫וחשבתי, "תסלחי לו. מי יאמין‬ ‫לשמנה מגעילה כמוך?‬
‫הייתי דופק אותך אם היית נחמדה, אז לא."‬
‫שמתי אוזניות.‬
‫שנאתי אותה בטירוף, אבל לא הייתי חסר נימוס.‬
‫שקעתי לעולם שלי עם האוזניות שלי.‬
‫היא התחילה להכות את האוזניות שלי.‬ ‫הן היו של "בוס" אז לא שמעתי כלום.‬
‫בסדר. הן לא היו.‬
‫הן היו של "גואין".‬
‫מהסופר. היא הכניסה את הגומי פנימה.‬
‫אז היא דופקת עליהן ואני אומר, "כן?"‬
‫"תנמיך את מוזיקת האיכרים המטופשת שלך. ‬ ‫היא מעצבנת.‬
‫אני דנה בבעיות שלי עם גלאדיס.‬
‫נכון, גלאדיס?"‬
‫אמרתי, "אז תטוסי במחלקה ראשונה‬ ‫ולכי להזדיין מקדימה.‬
‫אבל תקני שלושה מושבים לתחת השמן שלך.‬
‫ואני אפיל אותך גם אם השומן שלך יגלוש עליי.‬
‫לכי להזדיין! נכון, גלאדיס?"‬
‫תודה.‬
‫מצטער. לא יכולתי לסבול אותה.‬
‫אתם מבינים, אני שקוף מאוד, כן מאוד.‬
‫ועם כל הכנות שלי, אני עדיין חסר מזל באהבה.‬
‫נשלחתי הרבה למשבצת הידיד.‬
‫תרימו את הידיים ‬ ‫אם אתם יודעים מהי משבצת הידיד.‬
‫בסדר, תנו לי להסביר מה זה ‬ ‫לאלה מכם שלא יודעים.‬
‫"חברים" אומר שאנחנו יוצאים,‬ ‫"משבצת" אומרת שאין סקס.‬
‫איך ידעתי שאני במשבצת הידיד?‬
‫כי הבחורה שרציתי כל הזמן ‬ ‫השתמשה במילה "ידיד".‬
‫"היי, חברה." "אני בסדר, חברה, ואת?"‬
‫"היי, מה שלומך?" "ממש לא בליגה שלך."‬
‫איך ידעתי שלא אכפת לה?‬ ‫היא התמזמזה עם כל בית הספר.‬
‫היא אפילו יצאה עם שרת בית הספר.‬ ‫אבל לא איתי.‬
‫חשבתי שזה בגלל שלא היו לנו רגעים רומנטיים.‬
‫אז לקחתי אותה לדייט לקולנוע.‬
‫אבל היא הגיעה עם בחור אחר.‬
‫עם השרת.‬
‫החלק הכי גרוע היה ‬ ‫שאני הייתי צריך לקנות את הפופקורן.‬
‫הלכתי לקנות פופקורן והגברת אומרת, ‬ ‫"אתם ביחד?"‬
‫"תמיד ביחד," אמרתי.‬
‫"יש לנו שילוב של משבצת הידיד."‬
‫"מה יש בו, גברת?"‬
‫"פופקורן בשבילך, שתייה ושתי קשיות בשבילם,‬
‫וזוג ביצים שנחוצות לך ביותר.‬
‫ותמורת חמישה פסו נוספים, מנה של כבוד."‬
‫אני אומר, "שילובים אחרים?"‬ ‫"שילוב שלושה הם קהל."‬
‫"מה יש בו?"‬
‫"פופקורן בשבילם, משקה עם שתי קשיות,‬
‫וזריקת רמזים לעברך שתעוף משם."‬
‫"אני אקנה פופקורן."‬
‫"טוב. ניתן לך את המיטאס."‬
‫"היא לא מקבלת משהו?" ‬ ‫"היא תקבל משהו אחר כך."‬
‫אמרתי, "אני לא יכול להיות במשבצת הידיד.‬ ‫אני אתוודה על אהבתי בסטייל."‬
‫אז הבאתי לה דובי ענקי שעלה לי 5,000 פסו.‬
‫קופסת שוקולד מריר במהדורה מוגבלת‬ ‫של פררו רושה,‬
‫במכירת חיסול של רשת בתי קפה.‬
‫פרחים אדומים עם גבעול ארוך ‬ ‫שמרוססים במים נורווגים.‬
‫איפה השגתי אותם, אתם תוהים לעצמכם?‬ ‫מהסטלן בפינת הרחוב.‬
‫הוא סטלן שטוב בגינון.‬
‫ואם הוא אומר שהוא השתמש במים נורווגיים,‬
‫אני מאמין לו כי הוא סטלן, לא שקרן.‬
‫השגתי מילוי של אפטרשייב אירופאי. ‬ ‫מהסוג הצרפתי.‬
‫נגמר לי הכסף. הדוב רושש אותי.‬
‫שמתי קצת אפטרשייב למקרה‬ ‫שהיא תנשק אותי ותחבק אותי‬
‫ומשהו יקרה.‬
‫מה לעזאזל? שיקרה. ‬ ‫לא אכפת לי, אני ממלא אותו.‬
‫עוד עשרים ריסוסים כדי שיישאר חזק.‬
‫אבל החרא הזה הוא אלכוהול טהור ועשיתי:‬
‫אני והדוב הארור, מאוהבים.‬
‫אני אומר לחמותי לעתיד:‬
‫"אחר צהריים טובים, גברת.‬ ‫באתי לראות את הבת שלך.‬
‫"אל תופתעי מהדוב הגדול,‬ ‫האהבה שלי אליה גדולה יותר.‬
‫הבאתי לה את השוקולד הזה.‬ ‫הלוואי שטעמו כטעם שפתיה.‬
‫פרחים כדי להזכיר לי את יופייה,‬ ‫ואני מסריח מרוב אהבה.‬
‫הריח ממש חזק שם למטה. שפכתי קצת.‬
‫ואם היא תקבל אותי,‬
‫אני מבטיח שכל יום, כל דקה, כל שנייה,‬
‫אני אהיה אהבתה האמיתית, אעבוד למענה,‬
‫ועם אהבה ומסירות,‬ ‫אני אקנה בית שנוכל לשכב בו כל היום.‬
‫ואם יהיה לי התקף לב,‬ ‫אני אגיד שאני מתגעגע אליה בלוח הסיאנס."‬
‫היא הסתכלה עליי לרגע ואמרה, "איזה טיפש!‬
‫חכה עד שהיא והשרת יצאו מהחדר."‬
‫אז בסוף נשבר לי הלב וקיבלתי ביצים כחולות.‬
‫אבל אלוהים סוגר דלת ופותח חלון.‬
‫לכל ענן יש בטנה כסופה. זה קרה לי.‬
‫פגשתי בחורה מהממת.‬
‫אני לא יודע מה היא ראתה בי, ‬ ‫היא הייתה מהממת.‬
‫יצאנו במשך שנתיים.‬ ‫השנה הראשונה הייתה דבש טהור.‬
‫דבורים עקבו אחרינו בגלל כל הדבש.‬
‫כל כך הרבה דבש שנראינו כמו פו הדוב.‬
‫בשנה השנייה, מערכת היחסים שלנו התדרדרה.‬
‫הייתי צריך לעשות משהו, אחרת היא הייתה ‬ ‫זורקת אותי, ולא רציתי לאבד את הבחורה הזאת.‬
‫הייתי חייב להציל את מערכת היחסים שלנו.‬
‫אז היה לי רעיון אצילי ‬ ‫להזמין אותה לצפות בנטפליקס בבית.‬
‫סתם לבלות, אז אמרתי:‬
‫"מותק, בואי נצפה ביחד בנטפליקס בבית שלי.‬
‫מה דעתך?‬
‫לבלות וליצור זיכרונות ‬ ‫שנוכל לצחוק עליהם בעתיד."‬
‫והיא אמרה, "ואתה תזיין אותי?"‬
‫ואמרתי שלא והיא אמרה:‬
‫"אין בעיה. רק תגיד לי כדי שאוכל לגלח שם."‬
‫אמרתי שלא והיא אמרה,‬ ‫"תראה אם אימא מאמינה לך."‬
‫אמרתי, "אחר צהריים טובים, גברתי.‬
‫אוכל לקחת את הבת שלך הביתה‬ ‫ולצפות בנטפליקס?"‬
‫"כדי שתוכל לזיין אותה?"‬
‫אמרתי שלא והיא אמרה:‬
‫"בטח שכן, זה קרה לי, ככה האידיוטית נולדה.‬
‫אני יודעת איך זה.‬
‫אז תגלחי שם. בחור מסכן."‬
‫נתקלנו באחיה בן השבע בדרך החוצה.‬
‫"לאן אתם הולכים?"‬
‫ילד תמים ומסכן, חשבתי.‬ ‫"לצפות בנטפליקס בבית, בן."‬
‫"להזדיין?"‬
‫"יפה מאוד, בנאדם!"‬
‫"תזיין לה את הצורה. תזעזע את עולמה!"‬
‫הייתי נבוך כל כך. ואז הכומר המקומי הגיע.‬
‫"לאן אתה הולך, בן?" "לצפות בנטפליקס, אבי."‬
‫"לפני החתונה?"‬
‫"זה חטא, תגיד 'אבינו' 15 פעמים כעונש."‬
‫"עשרים פעמים אם היא לא התגלחה."‬
‫אז הלכנו הביתה ‬ ‫ועשינו בדיוק מה שאתם חושבים.‬
‫זיינתי אותה. אבל רק בגלל הלחץ החברתי.‬
‫תודה.‬
‫הבעיה הייתה כשלקחתי אותה הביתה לחמי הזועם.‬
‫"איפה הייתם, מטומטמים?"‬ ‫"צפינו בסרט אצלי בבית."‬
‫"אני יודע מה זה אומר וזה כואב לי.‬
‫ההורים שלך יצאו. הבית היה כולו שלך.‬
‫ניצלת את האמון שלי והוא אבד לעד,‬ ‫זה מה שמכאיב לי. "‬
‫הרגשתי רע כי תרצו או לא, הבחור צדק.‬
‫אפילו אמרתי, "מצטער, אדוני. ‬ ‫אני לא אזיין אותה שוב."‬
‫"שזה לא ידאיג אותך! ‬ ‫אבל למה השתמשת בסכין שלי?"‬
‫"לסנטר שלי יש ריח של דגים."‬
‫אז אין לי מזל באהבה.‬
‫אתם חייבים לשאול את עצמכם‬
‫למה המטומטם ביקש ממנה לצפות בנטפליקס?‬
‫אני אוהב את האינטרנט.‬
‫אני מפרסם סרטונים ביוטיוב,‬ ‫אני תמיד באינסטגרם או בטיקטוק.‬
‫אני אוהב את האינטרנט.‬ ‫אבל החיבור שלי הוא לא מה שציפיתי.‬
‫לדוגמה, הספקית המקומית היא איזי.‬
‫אני מניח שבכל מקום זה אחרת,‬ ‫אבל כאן זאת איזי.‬
‫נרשמתי כי נדלקתי בעונה אחת‬
‫על אומן שקידם את איזי.‬
‫זוכרים את רפאל אמאיה, ‬ ‫"אל סניור דה לוס סיילוס," אורליו קסיאס?‬
‫איזה גבר!‬
‫כשהוא אומר, "קדימה!"‬
‫כשהוא אומר, "תחטוף אותי, צ'אקורטה."‬ ‫אני אומר, "גם אותי."‬
‫אני צופה באל סניור דה לוס סיילוס ‬ ‫באינטרנט האיטי.‬
‫אורליו קסיאס קופא בזמן שהוא יורה בבחור.‬
‫אני אומר, "תהרוג אותו!" "תן לו לעלות."‬
‫התקשרתי לאיזי כדי להתלונן,‬
‫ושאלו אותי את השאלה המטומטמת ביותר ששמעתי.‬
‫"תודה שהתקשרת לאיזי. ‬ ‫אם אתה לקוח של איזי..."‬
‫ברור שאני לקוח. אחרת למה לי להתקשר?‬
‫זה כמו להתקשר לאינפיניטום.‬
‫"לא, התקשרתי להגיד שלום.‬ ‫אתם עושים על האש, או מה?" לא.‬
‫"אם אתה לקוח של איזי, הקש אחת."‬
‫בהיותי לקוח גאה של איזי, אני מקיש אחת.‬
‫"הזן את מספר החשבון שלך."‬ ‫מי יודע את מספר החשבון שלו?‬
‫הייתי בהלם. מספר החשבון שלי?‬
‫מספר החשבון שלי!‬
‫רץ בכל רחבי הבית הדו-קומתי שלי.‬ ‫"מספר החשבון שלי!"‬
‫מה, בטלנים?‬
‫אז אני מרושש כי אתם מרוששים?‬
‫בכל רחבי הבית שלי, "מספר החשבון שלי!"‬
‫מאיץ ברכב הגולף שלי, "מספר החשבון שלי!"‬
‫מסביב לבריכה. "מספר החשבון שלי."‬ ‫אני הולך למעלית.‬
‫ספקנים.‬
‫אה! המוסך.‬
‫מספר החשבון שלי!‬
‫ואז אני מזין את מספר החשבון, ‬ ‫חמש, ארבע, שבע...‬
‫אתם תפרצו לי אם אספר לכם.‬
‫מה שמטריד אותי כל כך‬ ‫כשמתקשרים לחברה כזאת,‬
‫הם לא סבלניים כלפיך אם אתה עושה טעות.‬
‫הם שולחים אותך בחזרה לתפריט הראשי.‬ ‫אתה בהמתנה ואתה שומע:‬
‫אוף! אני מקיש שוב.‬
‫"תודה שהתקשרת לאיזי. ‬ ‫אם אתה לקוח של איזי..."‬
‫"הזן את מספר החשבון שלך."‬ ‫חמש, ארבע, שבע. לאט לאט, שאני לא אטעה.‬
‫"לבעיות טלפוניות, הקש אחת.‬ ‫לבעיות באינטרנט, הקש שתיים.‬
‫אם אתה הבעיה, הקש שמונה."‬
‫רק מתוך סקרנות, אחי, שמונה.‬
‫ההודעה היא, "לך לטיפול."‬
‫בנאדם! אני מחייג שוב. "תודה שהתקשרת לאיזי.‬
‫אם אתה לקוח, הקש אחת.‬
‫אם ניתבו את השיחה שלך יותר מפעמיים,‬ ‫הקש שתיים."‬
‫ניתבו את השיחה שלי יותר מפעמיים. שתיים.‬
‫"אם אתה כועס שניתבו אותך, הקש אחת.‬
‫אם אתה באמת נסער, הקש שתיים.‬
‫אם אתה זועם בטירוף, הקש שלוש.‬
‫כדי לכסח מישהו,‬
‫בגלל שאתה כועס על שניתבו אותך, הקש ארבע.‬
‫כדי לפגוע בבעלים של איזי ‬ ‫מכל סיבה שהיא, הקש שמונה."‬
‫לעזאזל עם הבעלים. שמונה.‬
‫אני שומע, "הוא חזק מדי בשבילך."‬
‫תודה רבה.‬
‫כדי לקצר סיפור ארוך,‬ ‫דיברתי סוף סוף עם המפעילה.‬
‫אבל לקח לה המון זמן לענות.‬
‫רק שתבינו מתי חייגתי, ‬ ‫ראיתם את הסרט "טיטניק"?‬
‫כשג'ק ורוז עולים לספינה?‬
‫אז התקשרתי.‬
‫ראיתם את הגברת הזקנה זורקת אבן לים?‬
‫הם עדיין לא ענו.‬
‫הם ענו כשלייטנינג מקווין זכו בגביע פיסטון.‬
‫אז אני מחייג את המספר‬ ‫ובחורה עונה בצורה אדישה,‬
‫"תודה שהתקשרת לאיזי. איך אפשר לעזור לך?"‬
‫"שפרו את השירות העלוב שלכם.‬
‫אני מחכה כמו שוטה, מקיש ומנתק.‬
‫אני זועם בטירוף. ‬ ‫לא אכפת לי אם בקרת האיכות תשמע אותי.‬
‫אני גרוע יותר מרפאל אמאיה ‬ ‫כשאני כועס. בחייך!"‬
‫הבחורה אומרת:‬
‫"תירגע או שאשלח אותך לתפריט הראשי."‬
‫"אני רגוע," אמרתי. "אני רגוע."‬
‫"עכשיו, איך אוכל לעזור לך היום?"‬
‫"אני צריך לבטל את חיבור האינטרנט שלי."‬
‫"זה זמן טוב לבטל כי אתה צריך לשלם‬ ‫את החשבון שלך עד היום."‬
‫"בסדר. תבטלי."‬
‫"אבל יצער אותנו לאבד לקוח נהדר כל כך.‬
‫איך נוכל לשפר את השירות שלנו?"‬ ‫"על ידי הכללת אינטרנט, גברת."‬
‫התווכחנו במשך כמה שעות כי הם שונאים לבטל.‬
‫"זה רעיון גרוע."‬ ‫"זה רעיון נהדר. פשוט תבטלי."‬
‫אחרי שעתיים היא אמרה שהיא תיתן לי לבטל,‬
‫אבל שהיו לי שני חשבונות לשלם.‬
‫"רק רגע. אמרת שאני חייב חשבון אחד, גברת."‬
‫"החשבון השני התווסף בזמן שהתווכחנו.‬
‫בתוספת קנס על ביטול מוקדם.‬
‫כדי להימנע מלשלם כל כך הרבה,‬ ‫אני אשלח אליך טכנאי מחר."‬
‫"תשלחי אליי את המנוול.‬
‫תשלחי אותו כדי שאוכל להוציא את זה עליו.‬
‫בתשע, כשאני זועם בטירוף ואכסח לו את הצורה.‬
‫אני אחטיף לו.‬
‫הכיתי את איש הזבל,‬ ‫אז תשלחי אליי את המניאק הזה."‬
‫הוא מגיע בתשע. ‬ ‫אני פותח את הדלת וצועק עליו.‬
‫אבל זה לא היה רפאל אמאיה, ‬ ‫אל סניור דה לוס סיילוס.‬
‫מחזיק סליל כבלים.‬
‫"מה הבעיה שלך עם האינטרנט, כלבה?"‬
‫"כלום, בוס. סליחה."‬
‫"צ'אקורטה, תפוס אותו." והם חטפו אותי.‬
‫אז עכשיו, איזי היא הבחירה הטובה ‬ ‫ביותר שלכם, תאמינו לי.‬
‫ואם האינטרנט גרוע, זה בגלל שאני מניאק.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫למה אני צריך להבין דברים?‬
‫כי קומיקאים צריכים מידע‬ ‫כדי לכתוב את המופעים שלהם.‬
‫בלי מידע, אנחנו מדברים על שטויות.‬
‫ראיתי לא מזמן סרטון,‬
‫ב"נשיונל ג'יאוגרפיק," על גמל שלמה מתפלל.‬
‫אם מעולם לא ראיתם אחד, ‬ ‫גמל שלמה הוא חרק כמו הצרצר,‬
‫שהרגליים הקדמיות שלו נראות כאילו‬ ‫שהוא מתפלל, ולכן קוראים לו גמל שלמה מתפלל.‬
‫הם נמצאים... הם ב"קונג פו פנדה", בסדר?‬
‫הם נקראים גמל שלמה כי הם נראים ככה.‬
‫מתברר שכאשר גמל שלמה זכר‬
‫מכניס להיריון את הנקבה ‬ ‫בתנוחה המיסיונרית שלו,‬
‫כי הוא דתי.‬
‫והיא אומרת, "אלוהים!"‬
‫הנקבה טורפת את ראשו של הזכר בזמן סקס.‬
‫מי היה מאמין.‬
‫הייתם אומרים, "אה!‬
‫לכי על זה, כלבה."‬
‫אבל זה?‬
‫הפרצוף שלך?‬
‫כדי להבין עד כמה זה רציני,‬ ‫תארו לעצמכם שאתם עושים סקס,‬
‫והאישה המטורפת נושכת לכם את העין. לעזאזל!‬
‫"הגזמת!‬
‫נהגת לשרוט אותי, לנשוך אותי,‬ ‫להפליק לי, אבל העין שלי? אין מצב!"‬
‫ואז העין השנייה. אוף!‬
‫"עכשיו אני עיוור. ‬ ‫תפליצי כדי שאני אדע לאן לכוון."‬
‫לבעלי חיים יש דרכים מוזרות להתרבות, למשל,‬
‫בסרטון הבא הם דיברו על האלמנה השחורה,‬
‫ואיך היא לא נותנת לזכר ‬ ‫להכניס אותה להיריון.‬
‫הן לא מתחרמנות?‬
‫לקן העכביש שלה אין צרכים?‬
‫ואז נזכרתי שהיא אלמנה, אז היא לא רוצה.‬
‫היא עדיין אוהבת אותו.‬
‫הזכר אומר, "בואי נלך."‬ ‫"אני לא יכולה. האקס שלי בדיוק מת."‬
‫איך הוא מת?‬ ‫-הרגתי אותו.‬
‫אז הזכר צריך לתפוס אותה כשהיא לא עומדת‬ ‫על המשמר כדי להכניס אותה להיריון.‬
‫אני מניח שעכבישה שלא עומדת על המשמר‬ ‫נראית כמו:‬
‫זה החיקוי הכי טוב שלי לעכבישה ‬ ‫שלא עומדת על המשמר.‬
‫זה כל מה שיש לי.‬
‫ודי לקטר.‬
‫אם תבואו לבית שלי בארבע אחרי הצהריים,‬ ‫תראו שאני מתאמן על המעקה.‬
‫עושה חזרות כדי להציע לכם מופע נהדר.‬
‫זה נכון, אני ככה על המעקה.‬
‫אז דמיינו שהעכבישה לא עומדת על המשמר ככה.‬
‫טווה את הקור שלה ככה.‬
‫כמו ספיידרמן.‬
‫"ננקה את הפינה שם למעלה."‬
‫"שם למעלה עבור הביצים שלי."‬ ‫שם הן מטילות את הביצים.‬
‫והזכר קופץ עליה.‬
‫"עוף ממני, בנאדם!"‬
‫והזכר אומר, "זוזי אלמנה שחורה.‬
‫את צריכה את זה, גברת, קדימה!"‬
‫מפליק לה עם כל שמונה הרגליים.‬ ‫"קדימה, כלבה."‬
‫אבל אז כשהזכר מכניס אותה להיריון,‬
‫הוא צריך לנוס על חייו‬ ‫לפני שהאלמנה תהרוג אותו.‬
‫אז הזכר גומר ו...‬
‫אני לא יודע איך הוא גומר, בסדר?‬
‫אני מניח שהוא גומר כמו כל הגברים, ‬ ‫וגונח ככה.‬
‫ככה כל הזכרים גומרים,‬ ‫הם עושים קולות של אנשי מערות.‬
‫חלקם גומרים בתשלומים.‬
‫אני מניח שהעכביש גומר...‬
‫ובורח ונהרג.‬
‫והאלמנה אומרת, "היי!‬
‫תשלח לי את המספר שלך."‬
‫אז אני תוהה איך הזכר בורח‬
‫כשאני יודע ‬ ‫שאחרי סקס הרגליים לא עובדות כמו שצריך?‬
‫בטח, כי יש לו שמונה רגליים.‬
‫שש רצות והשתיים האחרות נגררות אחריהן.‬
‫השתיים האחרונות נגררות ככה.‬
‫אז אם אני אדפוק אלמנה, היא תהרוג אותי.‬
‫"קדימה!"‬
‫אני שרוע על הרצפה.‬
‫העכבישה שואלת, "מה קרה?"‬ ‫ואני אומר, "סליחה. נפלתי מהגג.‬
‫התאהבתי."‬
‫אתם בטח תוהים ‬ ‫איך אני יודע כל כך הרבה דברים.‬
‫כי לימדו אותי כל מה שאני יודע.‬
‫לא ידעתי כלום. אשתי לימדה אותי.‬
‫אשתי הייתה גאונה כשנפגשנו. ‬ ‫הלכנו למלון דרכים.‬
‫הטלפון שלה התחבר לאינטרנט באופן אוטומטי.‬
‫באופן אוטומטי.‬
‫"איך עשית את זה, כלבה?"‬ ‫-הורדתי יישומון.‬
‫"איזה יישומון?" "רודריגו".‬
‫זה נכון.‬
‫אז היא לימדה אותי כל מה שאני יודע.‬
‫לדוגמה, בזמן שעשינו את זה לילה אחד,‬ ‫היא אמרה, "תכה אותי."‬
‫"אבל אני אוהב אותך."‬
‫הייתי בהלם, והיא אמרה, "תכה אותי!"‬
‫"אני אוהב אותך. למה שאני אכה אותך?"‬
‫תפליק לי בישבן.‬ ‫-אבל את כבר ילדה גדולה!‬
‫"תכה אותי, טיפש אחד!" אז הכיתי אותה.‬ ‫ואז היא העיפה אותי.‬
‫היא אהבה את הסגנון המיסיונרי,‬ ‫אמרתי לה שאין בעיה ונתתי לה עלון.‬
‫"אתה צריך לתת מעשר, בנאדם."‬
‫ואז היא אמרה, "תקנה לי דילדו."‬
‫דילדו הוא סוג של ויברטור שנכנס…‬
‫חלקם חזקים יותר.‬
‫יש כאלה שחורים וגדולים ‬ ‫שיש להם אינטרנט אלחוטי ודברים כאלה.‬
‫חלקם ענקים ויפים כל כך שיש להם שמות,‬
‫"פנצ'ו הרועד."‬
‫יש דילדו חדש לנשים מודרניות.‬
‫אני לא יודע מה שמו, ‬ ‫אני לא משתמש בדילדואים האלה.‬
‫ראיתי בחורה משתמשת בו ככה.‬
‫שומעים פעמונים מצלצלים ‬ ‫והן נעשות אחוזות דיבוק.‬
‫אני קורא להם "דילדו מגרש השדים."‬ ‫ניסיתי אחד מתוך סקרנות.‬
‫רק הקצה, אמרתי, אבל הוא נכנס.‬
‫צעדתי מוזר בכל רחבי הבית.‬
‫נראיתי כאילו שאני רוקד דורנגואנס.‬
‫יצאתי ככה מהחדר והבת שלי שאלה אותי מה קרה.‬
‫"תתקשרי לאימא שלך!"‬
‫היא חזרה מהשוק כעבור שעתיים.‬
‫שכבתי על הספה ככה.‬
‫רועד ככה.‬
‫אשתי שאלה אותי מה קרה. ‬ ‫ביקשתי שתיתן לי עירוי.‬
‫"חרבנתי על השטיח, תראי." ‬ ‫זה נראה כמו חילזון.‬
‫אז אתם בטח תוהים איך הבחור הזה ‬ ‫עם כל מה שהוא יודע,‬
‫בטח אוהב מועדונים עם ריקודי שולחן,‬ ‫אבל אני לא.‬
‫בחיים לא הייתי במועדון ‬ ‫עם ריקודי שולחן. ברצינות.‬
‫מה? ראיתם אותי או מה?‬
‫אני מודה שהלכתי לאחד לאחרונה.‬
‫אבל לא בשבילי. עשיתי את זה בשבילכם.‬ ‫כדי שיהיה לי משהו לדבר עליו.‬
‫הלכתי למועדון שהתחלפו בו המלצרים,‬
‫בגלל שלט הניאון הכתום:‬
‫"דרושות נשים. משכורת פלוס עמלה.‬ ‫אנחנו מספקים פעוטון."‬
‫אמרתי, "פעוטון? וואו!"‬
‫ראיתי נשים שעוזבות לבושות כאחיות.‬
‫לא ייאמן. פעוטון עם מרפאה?‬
‫אחת שלבושה כמו שוטר עזבה. ‬ ‫אז הייתה להם אבטחה.‬
‫ואז אחת לבשה בגדי עור. אפשר לעשות שם ילד.‬
‫נכנסתי למועדון והעצה שלי בשבילכם‬
‫היא להיות ערניים עם המלצרים.‬
‫כי מלצרים הם מניאקים.‬
‫מלצרים של מועדונים עם ריקודי שולחן. ‬ ‫רק אלה, בסדר?‬
‫אלה שבמסעדות מועדוני הגולף הכי גרועים.‬
‫כי כשמלצר במועדון לריקודי שולחנות יודע‬ ‫שיש לך מזומנים,‬
‫הוא אומר לבנות שעובדות שם שסנדק הגיע.‬
‫"יש כאן סנדק."‬
‫"שתוק". החסכונות של החברים היו אצלי,‬ ‫אז הייתי סנדק.‬
‫כל בנות הסנדקות שלי רצו טיפים.‬ ‫"מה קורה, סנדק?"‬
‫"שלום, מותק. מה שלום אימא שלך?"‬
‫השקעתי את כל כוח הקנייה שלי‬ ‫בדלי עם עשר בירות.‬
‫ועם הדלי הגיע ריקוד פרטי בחינם.‬
‫לא ידעתי מה זה ריקוד פרטי.‬
‫בחורה הגיע בבגדים קטנים.‬
‫"ריקודי שולחן לריקוד הפרטי בחינם."‬
‫היא ניגשה אליי ככה.‬
‫הבחור עם המצלמות,‬ ‫תפסיק להסתכל עליי ככה, בבקשה.‬
‫אתה מפחיד אותי, בנאדם.‬
‫בהיתי בך ככה?‬
‫זה לא נוח, נכון? תפסיק לבהות בי.‬
‫בסדר, מתחילים שוב.‬
‫בבקשה תגרום לי להרגיש כמו אישה.‬
‫ביקשתי מחבר שיעשה את זה‬ ‫והוא תפס את הפטמה שלי.‬
‫מתחילים.‬
‫אחת, שתיים, שלוש. אני צריך כסף לחיתולים.‬
‫אני יודע שאלה מותרות, אבל אני שווה את זה.‬
‫איזה בחור חסר שיניים עשה את זה?‬
‫מה זה היה?‬
‫אם אתה לא יכול לשרוק, תעשה ככה.‬
‫מתחילים שוב.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, בוא נקנה לילד אבא.‬
‫קפוא כאן למטה.‬
‫אין מצב.‬
‫בסדר.‬
‫אני זקן מדי לקשקושים האלה.‬
‫בסדר, מתחילים שוב. אני מסוגל.‬
‫מריעים לי ככה. מתחילים.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, לביאה היא לא חתלתולה.‬
‫מתחילים, אחת, שתיים, שלוש.‬
‫אם אני אפול על התחת, ‬ ‫זה בגלל שנעלי העקב הארורות לא מתאימות.‬
‫הבחורה ניגשת אליי חצי עירומה.‬
‫ככה בוגדים בך במועדונים עם ריקודי השולחן.‬
‫אלה שצחקו יודעים את זה.‬
‫היא ניגשת אליי ואומרת שלום.‬
‫"היי".‬
‫"מה שלומך?"‬
‫"בסדר, תודה לאל, מחזיק מעמד.‬
‫תודה לאל שאנחנו בסדר."‬
‫"בוא נלך," היא אמרה.‬
‫"לאן?"‬
‫"למקום נוח יותר."‬
‫"לכי. נחמד לי פה."‬
‫"בוא נגשים את החלומות שלך."‬
‫"האם אסיים את התיכון?"‬
‫"החלומות הכי אינטימיים שלך."‬
‫"האם תהפכי אותי לעשיר?"‬ ‫"אתה תרגיש כמו מיליון דולר."‬
‫אז הלכתי איתה. תשתקו!‬
‫איזה פעוטון נהדר! כל הילדים ירצו להישאר.‬
‫אני לא מסביר את הבדיחות שלי, בסדר?‬
‫אלה בדיחות דמיון.‬
‫אז אתם צריכים להשתמש בדמיון שלכם.‬
‫לא השתמשתם באבנים דמיונות‬ ‫כשזרקתם אותן על כלבים?‬
‫"קבל, כלב אחד!"‬
‫והכלב נבהל.‬
‫זה כוחו של הדמיון.‬
‫זה אותו כוח שנשים משתמשות בו‬ ‫כדי לפגוע בנו.‬
‫איפה נשים פוגעות בנו? כאן.‬
‫בראש, בדמיון.‬
‫מתי? בזמן שאתם שוכבים.‬
‫כשאתה עושה את זה איתה.‬
‫כן, מניאקים, בסטייל.‬
‫יש גברים ממש מניאקים. לא.‬
‫לא!‬
‫זה בסטייל.‬
‫אחת, שתיים, אחת, שתיים.‬
‫אחת, אחת, אחת!‬
‫אתם עושים את זה. היא גונחת בטירוף.‬
‫זה סימן שאתה עושה עבודה טובה.‬
‫היא כזה:‬
‫אם הייתי בחורה, הייתי כזאת זונה.‬
‫הייתי עושה את זה פעמיים.‬
‫זה בפנים.‬
‫זה בחוץ.‬
‫נגמר.‬
‫היא גונחת בטירוף. זה חלק מזה.‬
‫אבל הן גם גונחות בטירוף,‬ ‫7,50 בסולם ריכטר.‬
‫זה כזה:‬
‫איפה זה פגע בך, אחי? פה.‬
‫זה פגע בך כאן בראש‬
‫כי אנחנו הגברים מדמיינים כל מיני שטויות.‬
‫"אני הורג אותה."‬
‫אני מרטיט את עולמה."‬
‫"מי התותח שלך, כלבה?"‬
‫אם היא גונחת באותה דרך באותו הזמן,‬
‫אנחנו לא יכולים להתמודד עם זה.‬
‫אני תופס לה את השיער. "את בסדר?"‬
‫"שלוש דקות. ‬ ‫הייתי הורגת אותך אם הייתי ממשיכה."‬
‫תודה, מונטריי. אין עלייך!‬
‫תרגום כתוביות: טל לוריא‬