Downloaded from YTS.MX
ORIGINALNI NETFLIXOV HUMORISTIČNI SPECIJAL
Official YIFY movies site: YTS.MX
Kamermane, molim te, možeš li me prestati tako gledati?
Plašiš me.
Hvala, Monterrey!
Najbolji ste!
Hvala što mi pomažete ostvariti san.
Bit će nam sjajno. Hvala vam.
Predstavit ću se onima koji me ne znaju.
Dobro. Očito si napušen.
To je moja obitelj. Hvala što si došla, mama.
Zabavimo se.
Ja sam Alan Saldaña. Nisam iz ovog prekrasnog grada.
Ustvari jesam, ali odrastao sam u Reynosi,
jednom mirnom gradu gdje nasilje ne postoji.
Što? I ovaj je grad grozan. Ovdje su me ubili šest puta.
Ali sad se osjećam besmrtno. Više ne mogu umrijeti.
Kakva je moja komedija? Stand-up, temeljena na opažanjima.
Sve analiziram. Doživio sam okrutnosti.
Najveće koje čovjek može doživjeti.
Ljudi, podignite ruke
ako ste bili u karanteni nakon ženine trudnoće.
Što, burazi? Zar se ne seksate?
Počnite se razmnožavati.
Kad mi je liječnik rekao
da nema seksa 40 dana i noći, rekao sam da nema problema.
Pogledao sam ruku i pitao: „Sjećaš li me se?”
No moja žena je rekla: „Nema varanja, šupčino.”
Mislio sam da 40 dana i noći nije strašno.
No dugo je to.
Prvih 15 dana u karanteni prošlo je glatko.
Potpuno sam kontrolirao situaciju.
Nakon 20 dana počela me probadati bol.
Rekoh: „Jebote!”
Nakon 25 dana jedno jaje mi je nateklo.
Hodao sam ovako.
Kao Quasimodo.
Nakon 35 dana jako sam nježno milovao prijatelje.
„Kako si, stari?
Priđi bliže, stari.”
Nakon 40 dana nadao sam se da će liječnik reći da mogu.
Otišao sam do svog liječnika, dr. Simija.
Čekao sam da liječnik kaže da mogu dok…
Čekao sam jebenog doktora! Mislio sam:
„Daj, čovječe! Prošlo je 40 dana! Napaljen sam.”
Liječnik se nije žurio, a ja nisam mogao čekati.
Bio sam tako očajan da sam udario u stol.
I nije boljelo.
Mogu bih razbiti i orah.
Ponekad razbijem i kokose.
U trgovačkom centru ponude mi kokos i ja ga razbijem.
„S čilijem?”
Čekao sam liječnika i napokon je rekao: „Možeš.”
Zamislite se u mojoj koži. Kako mi je bilo.
Četrdeset dana. Mislite da sam čekao da se vratim kući?
Nije me bilo briga. Obavio sam to ondje.
Gore-dolje u misionarskom stilu.
Liječnik je rekao: „Miči se s mene, šupčino! Pusti me!”
Vani sam poševio žensku u životinjskom kostimu.
I moja je žena htjela malo. Rekao sam: „Sutra. Boli me glava.
Razbio sam orah.”
Analiziram sve što mi se događa u životu.
Volim svoj život. Dobar sam tata, samo da znate.
Upisao sam djecu u školu Colegio Irlandés.
Mislite da nisam? Da odem po njega u školu?
Kad me pita zašto ne može u školu, reći ću zato što mi ljudi ne vjeruju.
Zato sam ga upisao u skupu školu.
Potrebna mu je za obrazovanje.
Klinac stiže onamo u 7:30, odlazi u 14:30,
a zatim se bavi dodatnim aktivnostima.
Kod kuće je u 21:30, spreman za krevet.
Ostavio bih ga da spava u školi, ali ne mogu.
Domar mi ne da.
Sviđa mi se ta škola.
Jednom sam zaboravio da je gotov u 21:00 pa sam došao u 21:30.
Ondje je bio samo njegov učitelj karatea. Rekoh: „Oprosti. Zaboravio sam.”
Mali je uvijek sretan što me vidi. Bio je jako sretan jer me rijetko viđa.
Rekao je: „Tata! Tata!” „Što je, sine?”
„Pogodi što me naučio učitelj karatea.”
„Što, sine, što?”
Okrenuo se i udario drugog klinca.
Nokautirao je klinca.
Moram priznati da sam bio ponosan što je moje dijete nokautiralo drugo.
Ali nije mi se svidjelo to što je to bio sin učitelja karatea.
Mogao me je nokautirati zbog njega.
Odmah sam mu rekao: „Što sam te naučio?
Pomozi klincu da podigne štake, čovječe!”
„Ne tuče se klince koji imaju posebna parkirna mjesta.”
Analiziram sve što mi se događa.
Analiziram ponašanje ljudi.
Vremena se mijenjaju.
Ljudi su puni predrasuda.
Podignite ruku ako imate predrasude.
Podignite ruku ako znate što znači imati predrasude.
Ljudi znaju jako kritizirati druge.
Drukčije se odnose prema meni
kada sam u lijepom odijelu s kravatom, nego kad sam odjeven kao žena.
Kreteni se drukčije ponašaju.
Naravno, i ja imam predrasude. Ne poričem to.
Ako vidim klinca odjevenog kao gangster, koji ovako hoda,
pomislim da puši travu.
Možda samo radi u autopraonici, ali ja mislim da puši.
Ako u nedjelju vidim tipa u odijelu koji nosi brošure
dok ja roštiljam, pretpostavit ću da je Jehovin svjedok.
Kad na uglu vidim žensku s velikim sisama u mini suknji
kako puši usred noći,
predrasuda mi govori da je to tip.
Svi imaju predrasude.
Ljudi te sude po glazbi koju voliš.
Ako voliš narodnjake, ljudi te smatraju smećem.
Ako voliš Arjonu, šonjo si.
Ako voliš reggae, pušiš travu.
Ako voliš bandu, diler si od tipa koji sluša reggae.
Ako voliš Jenni Riveru,
majka si dilera od tipa koji sluša reggae.
Hvala vam.
Također jako kritiziram Jehovine svjedoke.
Nemojte me pogrešno shvatiti. Poštujem sve vjere.
Ali zašto, dovraga, dolaze nedjeljom?
Kad sam mamuran.
Nikad se ne pojave u nedjelju kad sam trijezan.
No osjete mamurluk i dotrče.
Ekipa, zašto ne dođete u ponedjeljak?
Dolaze nedjeljom jer ih roštilj osnažuje.
U ponedjeljak izgore. „Ne, ponedjeljak je!”
Ostane samo Biblija, kišobran i pamfleti iz Stražarske kule.
Jehovini svjedoci dolaze nedjeljom i ovako kucaju na vrata…
Dostavljači odustanu, ali oni ne.
„Ima li koga?
Zašto ste ugasili svjetlo?
Čujemo televizor.”
Čim provirite kroz prozor, kažu: „Vidjeli smo vas.”
Uljudno pitate kako im možete pomoći. „Mi smo Jehovini svjedoci.”
„Znam, vidio sam kišobran.”
„Želiš li biti Jehovin svjedok?” „Ne svjedoči mi se, hvala.”
„Mi smo sestre Kristove.”
„Izgledate sjajno za svoje godine.”
„Uzimate li Herbalife? U čemu je vaša tajna?”
Znaju da sam kreten pa su prestale dolaziti.
Upotrebljavaju WhatsApp jer su svi kreteni katolici.
Postave natpis na kojem piše
„Ovo je katolički dom”, ispod natpisa za popis stanovništva.
Na natpisu Jehovinih svjedoka piše
„Ovaj tip je kreten. Ne stavljajte ga na popis stanovništva.”
Više ne dolaze. Upotrebljavaju WhatsApp. Spavam u nedjelju i čujem…
U polusnu u devet ujutro čitam poruku.
U poruci stoji: „Mi smo Jehovini svjedoci.
Kišobran. Kišobran.
Pokaj se, grešniče!” S ovim emojijem.
„Posljednja prilika. Bliži se kraj svijeta.
XD XD XD.”
Kako odgovoriti na tako prijeteću poruku?
Poslao sam im ovaj emoji.
„To je kraj vašeg svijeta. Blokirani ste! "
Mislite da su odustali od mog spasenja? Ne, traže moje slabosti.
Znaju da volim tračati pa to iskorištavaju.
Viču ispred kuće: „Jesi li čuo dobre vijesti?”
„Koje dobre vijesti?”
„Spas je blizu.”
„Je li stigao?” „Nije.”
„Javi mi kad stigne. Mamuran sam.”
Sljedeće nedjelje pametnjakovići su pokušali nešto novo: „Vatra!”
„Gdje?” „U tvojem srcu jer nas nisi prihvatio.”
„Daj, molim te. Želim razgovarati sa šefom.”
„Stavite ruke u ovaj položaj.”
„Rekao sam sa šefom, a ne vlasnikom poduzeća.”
„Misliš na pastora?”
"Evo brošure s brojem na poleđini.
01-800-Bog-te-čuje-Stražarska-kula.
Javit će ti se.”
Nazvao sam.
„Hvala vam što ste nazvali Jehovine svjedoke.
Jehovini svjedoci, odaberite jedan.
Ako niste svjedok, ići ćete u pakao, ali odaberite dva.”
Odabrao sam dva i opekao prst.
"Odaberite jedan da se pridružite kongregaciji.
Odaberite dva za donaciju.
Odaberite tri za kopiju izgubljene brošure.
Odaberite četiri za informacije o prodaji kišobrana.
Da biste kupili tkaninu, koju prodajemo u četvornim metrima,
za izradu vlastite suknje, odaberite pet.
Za razgovor s pastorom, odaberite nulu.”
Zašto, jebemu, ne? Odabrao sam nulu.
Glazba pri čekanju zvuči ovako…
Aleluja.
„Svi naši pastori trenutačno su zauzeti. Molim vas, pričekajte.”
I glazba se vratila.
Aleluja.
„Dva kišobrana za jedan. Iskoristite akciju.”
Aleluja.
„Dosta vam je pakla? Ne znate kako se spasiti?
Pridružite se timu propovjednika i gnjavite ljude svaku nedjelju.
To je lijepo iskustvo. Osnovna plaća i provizija.”
Aleluja.
„Ovdje pastor Alemán. Tko zove?”
„Alan.” „Kako vam možemo pomoći, brate Alane?”
„Želio bih otkazati pretplatu.”
„Imate li primjedbi?” „Ne. Imam sve brošure.”
„Zašto onda otkazujete?” „Prerano dolazite.”
„Da promijenimo raspored posjeta? Slobodni su termini u 7, 8 i 9 sati.”
„Dođite u ponedjeljak.” „To ne možemo.
Ne radimo ponedjeljkom.” „Vi ste kao muzeji?
Želim otkazati.”
„Možete li zapisati broj za otkazivanje usluge?”
„Da, mogu.” „Zapišite sljedeće: 666.”
„Nazovite taj broj da otkažete spasenje.” Još nešto?”
„Možete li ocijeniti zadovoljstvo našim pastorom?
Od jedan do deset, kako biste ocijenili pastorovu uslugu?”
Rekao sam šest.
Sljedeće nedjelje rano sam ustao. Nisu se pojavili. Uzviknuh…
U 10 sati…
U 11 sati izjedao me osjećaj krivnje.
„Jesu li otpušteni zbog mene? Zašto sam ih prijavio?
Možda su uzdržavali malene Jehovine svjedoke.”
Hvala vam.
Nisam ženomrzac.
Sada ću reći nešto ružno o ženi.
Nemojte misliti da sam ženomrzac.
Nemam ništa protiv žena.
Ljut sam samo na tu jednu jebenu žensku.
Debela je. No nemojte reći: „Rekao je da je debela žena…”
Ne. Volim debele žene. Poševio sam ih nekoliko.
Neke debele nikad se ne ševe. "Nisi se poševila? Dođi ovamo."
Volim debele ženske jer im u krevetu kažeš da progutaju,
a i dalje su gladne.
„Ima li još?”
Evo zašto mrzim ovu debelu žensku.
Letio sam kući s turneje u Guadalajari.
Podignite ruku ako ste bili u avionu.
Shvatit ćete ovu priču.
Ostali neka zamisle autobus s krilima.
U avionu sam. Sjedala su označena slovima A, B i C.
A je sjedalo uz prozor, a C je uz prolaz. Bio sam na sjedalu uz prolaz.
Stigla je debeljuca. Imala je nepodnošljiv kreštav glas.
Bila je s mršavom prijateljicom. Uobičajena kombinacija.
Debeljuca i mršavica uvijek dolaze u paru.
Ukrcale su se na Noinu arku. Debela ženska i mršava ženska.
Debeljuca je bila nepodnošljiva jer je zanovijetala.
Nije bilo mjesta za njezinu torbu.
Izazvala je scenu: „Zašto nisu stavili njihove torbe u prtljažnik?”
Iskoristili su sav prostor! Kamo da stavim torbu?
Zar ne, Gladys?”
Gladys je njezina mršava pouzdanica.
Pomislio sam: „Glupačo. Traži mjesto drugdje.”
Još sam je više zamrzio
kad je rekla sljedeće o bebi koja je plakala:
„Je li ovo vrtić ili aviokompanija?
Neka ga netko počne dojiti da zašuti. Zar ne, Gladys?”
Pomislih: „Nadam se da glupača neće sjesti pored mene.”
No kao da sam bio magnet. Debeljuca je sjela u sredinu.
Gladys na sjedalo uz prozor, ovako… A ja uz prolaz, ovako…
Stjuardesa je rekla da smo odgovorni za izlaz za nuždu, a ja…
„Ma koji izlaz?
Kako da izađem?”
Debeljuca me počela nervirati čim je sjela.
„Otkad puštaju seljačine da lete,
izrađuju manja sjedala da ih što više natrpaju.
Zar ne, Gladys?”
Ta jebena kuja! Zatim mi je počela raditi ovo…
Naljutio sam se jer me poprskala salom.
„Pazi na naslon za ruku. Ovo je moj naslon.
To je tvoj. Prestani ulaziti u moj prostor.
Zar ne, Gladys?”
Mislio sam da će ondje nasloniti ruku. No bio je to samo smotak masti.
Debeljuca je kukala jer ju je dečko ostavio.
„Gladys, kreten me prevario s onom koštunjavom mršavicom.
Blokirat ću ga na društvenim mrežama i u svom srcu.
Pojest ću ga s tortiljama i avokadom.
Zar ne, Gladys?”
Pomislih: „Oprosti mu. Tko će vjerovati takvoj debeloj glupači?
Poševio bih te da si draga, ali nisi.”
Stavio sam slušalice.
Mrzio sam je, ali nisam bio nepristojan.
Ušao sam u svoj svijet.
Počela mi je udarati slušalice. Ali bile su marke Bose pa nisam ništa čuo.
Dobro. Nisu bile Bose.
Bile su Gowin.
Model Oxxo. Ugurala mi je pola slušalice u uho.
Udarala ih je. Rekoh: „Da?”
„Stišaj svoju glupu seljačku glazbu. Iritantna je.
Razgovaram s Gladys o svojim problemima.
Zar ne, Gladys?”
Rekoh: „Idi u prvi razred i odjebi.
Uzmi tri sjedala za svoje debelo dupe.
Iako bi se tvoja mast mogla proliti po meni, istući ću te.
Jebi se! Zar ne, Gladys?”
Hvala vam.
Žao mi je. Nisam je mogao podnijeti.
Vidite, otvoren sam i iskren.
No bez obzira na svu svoju iskrenost, i dalje nemam sreće u ljubavi.
Često završim u zoni za prijatelje.
Podignite ruku ako znate što znači zona za prijatelje.
Dobro, objasnit ću to onima koji ne znaju.
To znači da izlazite s nekim, ali se ne seksate.
Kako sam znao da sam u toj zoni?
Djevojka koja mi se sviđala stalno mi se obraćala s „prijatelju”.
„Bok, curo, kako si.” „Dobro sam, prijatelju, a ti?”
„Bok, kako si?” „Izvan tvoje lige.”
Kako sam znao da joj nije stalo? Ljubila se s cijelom školom.
Hodala je sa školskim domarom. Ali ne sa mnom.
Mislio sam da trebamo romantično iskustvo.
Odveo sam je na spoj u kino.
No došla je s drugim tipom.
Domarom.
Najgore je bilo to što sam ja morao kupiti kokice.
Prodavačica kokica me pitala: „Jeste li zajedno?”
„Uvijek smo zajedno”, rekao sam.
„Imamo ponudu za zonu za prijatelje.”
„Što je uključeno u ponudu?”
„Kokice za tebe, piće s dvije slamke za njih
i prijeko potrebna muda za tebe.
Za još pet pesosa dobiješ i malo dostojanstva.”
„Druge ponude?” „Imamo ponudu Bez trećega.”
„Kakva je to ponuda?”
„Kokice i piće s dvije slamke za njih
i signali da se tornjaš.”
„Uzet ću samo kokice.”
„Dobro. Dat ćemo ti i kobasicu."
„A za nju?” „Ona će je dobiti kasnije.”
Nisam mogao biti u zoni za prijatelje. Odlučio sam joj izjaviti ljubav.
Kupio sam joj medvjedića koji me stajao 5000 pesosa,
kutiju ograničenog izdanja Ferrero Rochera od tamne čokolade
na rasprodaji u Sanbornsu,
crvene cvijeće s dugim stabljikama poprskano norveškom vodom.
Gdje sam to nabavio, pitate se? Od tipa koji puši travu na uglu.
Taj se razumije u biljke.
Ako kaže da je upotrebljavao norvešku vodu,
vjerujem mu jer je pušač trave, a ne lažljivac.
Kupio sam nekoliko lažnih parfema. Francuskih.
Sve sam potrošio. Bankrotirao sam zbog medvjedića.
Stavio sam parfem za slučaj da me poljubi i zagrli,
ako se nešto dogodi.
Zašto ne? Nije me bilo briga. Ponovno sam ih napunio.
Još 20 puta sam se poprskao da izdrži.
No to sranje je čisti alkohol i ja sam…
Zaljubih se u medvjedića.
Rekoh budućoj svekrvi:
„Dobar dan, gospođo. Došao sam po vašu kćer.
Neka vas ne iznenadi veliki medvjed. Moja ljubav prema njoj još je veća.
Donio sam joj slatkiše. Da bar imaju okus njezinih usana.
Cvijeće me podsjeća na njezinu ljepotu. Zaudaram na ljubav.
Svašta se događa ovdje dolje. Malo mi je iscurilo.
Ako me prihvati,
obećavam da ću svaki dan, minutu, sekundu
biti njezina istinska ljubav, raditi za nju,
i s ljubavlju i predanošću kupit ću kuću da se u njoj seksamo po cijele dane.
Ako doživim srčani udar, s onog svijeta reći ću da mi nedostaje.”
Pogledala me i rekla: „Koji debil!”
Pričekaj da ona i domar izađu iz sobe.”
Završio sam sa slomljenim srcem i nabreklim jajima.
Ali Bog oduzima i opet daje.
Sve ima pozitivnu stranu. Tako je bilo i meni.
Upoznao sam predivnu curu.
Ne znam što je vidjela u meni. Bila je prekrasna.
Hodali smo dvije godine. Prva je bila med i mlijeko.
Pčele su nas pratile zbog svog toga meda.
Izgledali smo kao Winnie Pooh.
Druge godine naš je odnos propao.
Morao sam nešto poduzeti da me ne ostavi. Nisam želio izgubiti tu curu.
Morao sam spasiti našu vezu.
Dosjetio sam se plemenite ideje, da je pozovem da gledamo Netflix.
Samo da se družimo. „Dušo, gledajmo Netflix kod mene. Što kažeš?
Stvorimo zajedničke uspomene zbog kojih ćemo se smijati u budućnosti.”
Rekla je: „I poševit ćeš me?”
Rekao sam da neću, a ona…
„Nema problema. Samo da znam trebam li se obrijati.”
Rekao sam da neću, a kaže: „Pitaj moju mamu vjeruje li ti.”
Rekoh: „Dobar dan, gospođo.
Možemo li vaša kći i ja gledati Netflix kod mene?”
„Da je možeš poševiti?”
Rekoh da neću, a ona:
„Ma šta nećeš. To se i meni dogodilo. Tako je glupača začeta.
Znam ja sve o tome. Ma daj, obrij se za jadnika.”
Na odlasku smo sreli njezina sedmogodišnjeg brata.
„Kamo idete?”
Jadno nevino dijete, pomislih. „Gledati Netflix kod kuće, sine.”
„Da je poševiš?
„Tako treba, stari!
Poševi je kako spada. Neka to zapamti!”
Bilo mi je neugodno. Onda se pojavio lokalni svećenik.
„Kamo ćeš, sine?” „Gledati Netflix, oče.”
„Prije vjenčanja?
To je grijeh. Izmoli 15 Očenaša za pokoru.
Ako se nije obrijala, 20.”
Otišli smo kući i učinili točno to što mislite.
Poševio sam je. Ali samo zbog društvenog pritiska.
Hvala vam.
Nastao je problem kad sam je odveo kući i sreo bijesnog tasta.
„Gdje ste bili, idioti?” „Gledali smo film kod mene.”
„Znam što to znači. To boli.
Nije bilo tvojih roditelja. Imao si kuću za sebe.
Iznevjerio si moje povjerenje. Zauvijek si ga izgubio. To boli.”
Osjećao sam se loše jer je tip imao pravo.
Čak sam rekao: „Oprostite, gospodine. Neću je više nikad poševiti.”
„Ma nije me briga za to! Zašto ste upotrijebili moju britvicu?
Cijela mi brada smrdi po ribi.”
Nemam sreće u ljubavi.
Morate se zapitati
zašto ju je idiot pozvao da gledaju Netflix?
Volim internet.
Objavljujem svoje snimke na YouTubeu. Uvijek sam na Instagramu ili Tik Toku.
Volim internet. Ali moja veza lošija je od očekivane.
Lokalni pružatelj usluge jest tvrtka Izzi.
Drugdje je netko drugi, ali ovdje je Izzi.
Pretplatio sam se jer mi se sviđa
glumac koji promovira Izzi,
Rafael Amaya koji igra Aurelija Cassillasa u El Señor de los Cielos.
Kakav muškarac!
Kako kaže konju: „Hajde!”
Kad kaže: „Otmi me, Chacorta.”, ja kažem: „Otmi i mene.”
Gledam El Señor de los Cielos na sporom internetu.
Aurelio Casillas se zamrzne dok puca u tipa.
Kažem: „Ubij ga!” „Čekaj da očita.”
Nazvao sam Izzi da se žalim.
Postavili su mi najgluplje pitanje.
„Hvala što ste nazvali Izzi. Ako ste klijent Izzija…”
Naravno da jesam. Zašto bih inače zvao?
Zašto bih nazvao drugu kompaniju?
„Ne, nazvao sam da vas pozdravim. Roštiljate li?” Ne.
„Ako ste klijent, odaberite jedan.”
Budući da sam ponosan klijent, biram jedan.
„Unesite pretplatnički broj.” Tko zna pretplatnički broj?
Bio sam šokiran. Pretplatnički broj?
Moj pretplatnički broj!
Trčao sam po svojoj trokatnici vičući: „Moj pretplatnički broj!”
Što je, propalice?
Dakle, moram biti švorc kao i vi?
Po kući: „Pretplatnički broj!”
Jurcao sam u vozilu za golf: „Pretplatnički broj!”
Oko bazena: „Moj pretplatnički broj.” Došao sam do dizala.
Nevjerni Tome.
O! Garaža.
„Moj pretplatnički broj!”
Upisao sam pretplatnički broj, pet , četiri, sedam…
Hakirali biste me da vam kažem cijeli.
Iritira me to što kad nazovete takvu kompaniju,
nisu strpljivi ako pogriješite.
Pošalju vas natrag na početak. Čekate i čujete…
Čovječe! Opet nazovem.
„Hvala što ste nazvali Izzi. Ako ste klijent, odaberite jedan.
Unesite pretplatnički broj.” Pet, četiri, sedam. Polako, da ne zabrljam.
„Za telefonske probleme odaberite jedan. Za internetske probleme odaberite dva.
Ako ste problem vi, odaberite osam.”
Iz znatiželje, buraz, odabrao sam osam.
Poruka je glasila: „Posjetite psihijatra.”
Čovječe! Opet nazovem. „Hvala što ste nazvali Izzi.
„Ako ste klijent, odaberite jedan..
Ako ste preusmjereni više od dva puta, odaberite dva.”
Jesam. Odabrao sam dva.
„Ako ste uzrujani zbog preusmjeravanja, odaberite jedan.
Ako ste jako uzrujani, odaberite dva.
Ako ste bijesni, odaberite tri.
Ako ste spremni pretući nekoga
zbog preusmjeravanja, odaberite četiri.
Ako želite iz bilo kojeg razloga nauditi vlasniku Izzija, odaberite osam.”
Jebeš vlasnika. Osam!
Poruka je glasila: „Niste mu ni do koljena.”
Hvala vam.
Mnogo vam hvala.
Da skratim priču, naposljetku sam razgovarao s operaterom.
No dugo sam čekao taj razgovor.
Da shvatite koliko sam čekao, upotrijebit ću analogiju s Titanicom.
Sjećate se kad se Jack i Rose ukrcaju na brod?
Tad sam nazvao.
Jeste li vidjeli staricu kako baca dragulj u more?
Još se nisu javili.
Javili su se kad je Munjeviti Jurić osvojio Piston Cup.
Nazvao sam. Gospođa je nonšalantno rekla:
„Hvala što se nazvali Izzi. Kako vam mogu pomoći?”
„Poboljšajte svoju lošu uslugu.
Čekam kao budala. Nazivam i prekidam.
Ljut sam k'o ris. Briga me čuje li me kontrola kvalitete.
Gori sam od Rafaela Amaye kad sam ljut. Hajde, buraz!”
Gospođa kaže:
„Smirite se ili ću vas poslati na početni izbornik.”
„Smiren sam”, rekoh. „Smiren sam.”
„Kako vam mogu pomoći?”
„Želim otkazati pretplatu na internet.”
„Ovo je dobro vrijeme za otkazati jer je vaš račun danas dospio.
„Otkažite ga.”
„No ne bismo željeli izgubiti važnog klijenta.”
„Kako možemo poboljšati uslugu?” „Tako da imam internet.”
Svađali smo se nekoliko sati jer mrze otkazivanje pretplate.
„To je loša ideja.” „To je sjajna ideja. Samo otkažite!”
Dva sata poslije kaže mi da će otkazati, ali moram platiti dva računa.
„Samo malo. Rekli ste da trebam platiti jedan račun.
„Drugi je račun dospio dok smo se svađali.”
„Kazna za prijevremeno otkazivanje.”
„Da biste izbjegli plaćanje iznosa, sutra ću vam poslati tehničara.”
"Pošaljite mi gada.
Pošaljite ga da se na njemu iskalim.
U devet, kad sam bijesan, da ubijem boga u njemu.
Išamarat ću ga.
Već sam pretukao beskućnika. Pošaljite kretena.”
Došao je u devet. Otvorio sam vrata da vičem na njega.
A ondje nitko drugi nego Rafael Amaya.
Držao je kolut za kabele.
„Koji je tvoj problem s internetom, kujo?”
„Nikakav, šefe. Oprostite.”
„Chacorta, uhvati ga.” Oteli su me.
Izzi je najbolji izbor, vjerujte mi.
Internet vam je sranje jer sam kreten.
Hvala vam.
Zašto moram razumjeti stvari?
Jer komičari trebaju informacije za svoj nastup.
Bez informacija govorili bismo gluposti.
Nedavno sam vidio emisiju
o bogomoljci.
Ako je nikad niste vidjeli, bogomoljka je kukac nalik cvrčku.
Drži prednje noge kao da se moli pa otuda i naziv bogomoljka.
Mogli ste ih vidjeti u Kung Fu Pandi, dobro?
Zovu se bogomoljke jer se drže ovako…
Mužjak bogomoljke
oplođuje ženku u misionarskom položaju
jer su religiozne.
Ona govori:, „O, Bože!”
Ženka tijekom seksa proždire mužjakovu glavu.
Zamislite to.
Da se radi o ovome, može!
„Samo daj, kujo.”
Ali ovo?
Lice!
Da biste shvatili koliko je to ozbiljno, zamislite da se seksate,
a luđakinja vas ugrize za oko. Kvragu!
„Pretjerala si!
Grebla si me, grizla, tukla po stražnjici, ali moje oko? Nema šanse!”
Zatim i drugo oko. Čovječe!
„Sad sam slijep. Samo prdni pa ću znati kamo ciljati.”
Životinje se neobično razmnožavaju. Na primjer,
gledao sam emisiju o crnoj udovici
koja ne dopušta da je mužjak oplodi.
Zar se ne napali?
Ne želi li malo akcije u gnijezdu?
Onda sam se sjetio da je udovica pa ne želi.
Još ga voli.
Mužjak kaže: „Idemo.” „Ne mogu. Moj bivši je upravo umro.
„Kako?” „Ubila sam ga.”
Zato je mužjak mora uhvatiti na prepad da je oplodi.
Zato je mužjak mora uhvatiti nespremnu.
Ovo je moja najbolja imitacija pauka koji ništa ne sluti.
To je to.
Ne kritizirajte me.
Ako navratite kod mene u 16 sati, vidjet ćete da vježbam na rukohvatu.
Vježbam da vam pružim sjajan nastup.
Istina je, ovako mi ide na rukohvatu.
Zamislite da pauk ništa ne sluti.
Ovako plete svoju mrežu.
Kao Spider-Man.
„Očisti onaj kut
gdje su mi jaja.” Ondje legu jaja.
A mužjak je zaskoči.
„Pusti me, stari!”
A mužjak kaže: „Hajdemo, crna udovice.
Ovo ti treba. Hajde!”
Ošamari je sa svih osam nogu: „Hajde , kujo.”
Kad je mužjak oplodi,
mora pobjeći prije nego što ga ubije.
Dakle, mužjak svrši…
Ne znam kako svršava, dobro?
Valjda svršava kao svi mužjaci. Ovako stenje.
Tako svršavaju svi mužjaci. Glasaju se kao špiljski čovjek.
Neki svršavaju u obrocima.
Valjda pauk dođe…
I pobjegne da ga ne ubije.
Udovica kaže: „Hej!”
„Pošalji mi svoj broj.”
Pitam se kako mužjak pobjegne
jer znam da nakon seksa noge nisu posve pokretne?
Naravno, on ima osam nogu.
Sa šest trči, a dvije vuče po podu.
Zadnje dvije ovako vuče.
Ako poševim udovicu, ubit će me.
„Idemo!”
Izvaljen sam na podu.
Pauk pita: „Što je?” Kažem: „Oprostite. Pao sam s krova.
Zaljubio sam se.”
Sigurno se pitate kako toliko toga znam.
Jer su me drugi naučili sve što znam.
Ništa nisam znao. Žena me naučila.
Moja je žena bila genijalka kad smo se upoznali.
Otišli smo u motel.
Njezin se mobitel automatski spojio na internet.
Automatski.
„Kako si to izvela, vještice?” „Preuzela sam aplikaciju.“
„Kako se zove?” „Rodrigo.”
Govorim istinu.
Naučila me svemu što znam.
Na primjer, dok smo se jedne noći seksali, rekla mi je: „Udari me.”
„Ali volim te.”
Bio sam šokiran, a ona: „Udari me!”
„Volim te. Zašto bih te udario?
„Udari me po stražnjici.” „Ali sad si velika cura.“
„Udari me, budalo!” Udario sam je. Zatim me izbacila.
Svidio joj se misionarski stil. Dao sam joj brošuru.
„Moraš dati desetinu.”
Zatim je rekla da joj kupim dildo.
Za one koji ne znaju, dildo je vibrator koji radi ovo…
Neki su moćniji.
Neki veliki crni imaju wi-fi i svašta.
Neki su tako golemi i lijepi da čak imaju imena:
„Drmator Pero“.
Postoji novi dildo za moderne žene.
Ne znam kako se zove. Ne upotrebljavam dilda.
Vidio sam da se ovako upotrebljava.
Čujete zvona. Opsjedaju ih zli duhovi.
Zovem ih egzorcistička dilda.
Isprobao sam jednog iz znatiželje.
Samo vrh, rekoh si, ali ušao je cijeli.
Smiješno sam hodao po kući.
Izgledao sam kao da plešem na turbo-folk.
Izašao sam iz sobe i kći me pitala što se događa.
„Pozovi mamu.”
Vratila se s tržnice dva sata kasnije.
Ovako sam ležao na kauču.
Tresao sam se.
Žena je pitala što mi je. Tražio sam infuziju.
„Pogledaj, uneredio sam tepih.”
Izgledao sam kao puž.
Vjerojatno mislite da ovaj tip, koji zna sve,
voli klubove u kojima se pleše na stolovima. Ne volim.
Nikad nisam bio u takvom klubu.
Što je? Vidjeli ste me?
Priznajem da sam nedavno otišao.
No ne radi sebe, već radi vas. Da imamo o čemu razgovarati.
Otišao sam u jedan klub, u kojem često mijenjaju osoblje,
jer me privukao narančasti neonski znak:
„Traže se djevojke. Plaća i provizija. Pružamo usluge vrtića.”
Rekoh: „Opa, vrtić.”
Vidio sam dame odjevene kao medicinske sestre.
Nevjerojatno. Vrtić s ambulantom?
Jedna je bila odjevena kao policajka. Imali su i osiguranje.
A jedna je bila odjevena u kožu. Ondje možete napraviti dijete.
Ušao sam u klub. Savjetujem vam
da budete oprezni s konobarima.
Jer konobari su seronje.
Konobari u takvim klubovima. U redu?
No u restoranima golf-klubova još su gori.
Kada konobar u klubu koje zna da imate novca,
reći će djevojkama koje ondje rade da je stigao kum.
„Kum je ovdje.”
„Zašutite.” Imao sam ušteđevinu pa sam bio kum.
Sva moja kumčad željela su napojnice: „Što ima, kume?”
„Zdravo, dušo. Kako ti je mama?”
Uložio sam cijelu kupovnu moć u 10 piva.
Uz pivo sam dobio besplatni privatni ples.
Nisam znao što je privatni ples.
Pojavila se djevojka u oskudnoj odjeći.
„Pusti glazbu za privatni ples.”
Prišla mi je ovako.
Kamermane, molim te, možeš li me prestati tako gledati?
Plašiš me.
Zurim li ja tako u tebe?
To je neugodno, zar ne? Prestani zuriti.
U redu, idemo ispočetka.
Pomozite mi da se osjećam kao žena.
Zamolio sam to i prijatelja pa me zgrabio za sisu.
Idemo.
Jedan, dva, tri. Trebam novac za pelene.
To je luksuz, ali zaslužujem to.
Koji je bezubi tip učinio ovo?
Što je to bilo?
Ako ne možeš zviždati, reci „fiju-fiju”.
Nastavimo.
Jedan, dva, tri. Pronađimo oca djeteta.
Pod je leden.
Nema šanse.
Dobro.
Prestar sam za ovo sranje.
U redu, idemo opet. Mogu ja to.
Imam dobru spiku za ovo.
Jedan, dva, tri. Lavica ne piša gdje i maca.
Idemo. Jedan, dva, tri.
Ako padnem na stražnjicu, to je zato što imam loše štikle.
Djevojka mi prilazi polugola.
Tako te uzbude u klubovima s plesačicama.
Oni koji su se smijali znaju to.
Prišla je i pozdravila me.
„Bok.”
„Bok“.
„Kako si?”
„Dobro. Hvala Bogu, držim se.
Hvala Bogu da smo dobro.”
„Idemo”, rekla je.
„Kamo?”
„Na ljepše mjesto.”
„Slobodno kreni. Sviđa mi se ovdje.”
„Ostvarit ćemo ti snove.”
„Hoću li završiti srednju školu?”
„Tvoje najintimnije snove.”
„Hoćeš li me učiniti bogatim?”
„Ne, ali osjećat ćeš se kao milijunaš.”
Otišao sam s njom. Bilo je nevjerojatno.
Kakav divan vrtić! Sva bi djeca htjela ostati ondje.
Ne objašnjavam svoje šale, u redu?
To su šale temeljene na mašti.
Morate upotrijebiti maštu.
Niste nikad gađali pse zamišljenim kamenjem?
Eto ti, prokleti pseto!
I pas se uplaši.
To je moć mašte.
To je ista moć kojom nas žene povređuju.
Gdje nam žene nanose bol? Ovdje.
U umu, mašti.
Kad? Tijekom seksa.
Kad joj to radiš.
Da, kreteni, sa stilom.
Neki su tipovi pravi kreteni. Ne.
Ne!
Sa stilom.
Jedan, dva.
Jedan, jedan!
Radiš to. Stenje kao luda.
To je znak da ti dobro ide.
Glasa se ovako…
Da sam žena, bio bih prava drolja.
Učinio bih to dva puta.
Ušao je.
Izašao je.
Gotova si.
Stenjat će kao luda. To je dio toga.
No nekad stenju bolesno jako, 7,5 stupnjeva po Richteru.
Ovako…
Gdje te to povrijedilo, stari? Ovdje.
Zaboljelo te u glavi
jer mi muškarci zamišljamo svakakve gluposti.
„Ubijam je.
Uništavam je.
Tko je tvoj pastuh, kujo?”
Ako cijelo vrijeme stenje na isti način,
ne možemo to podnijeti.
Uhvatim je za kosu: „Jesi dobro?”
Tri minute. Ubio bih te da nastavim.”
Hvala, Monterrey. Najbolji ste!
Prijevod titlova: Mladen Medved