Downloaded from YTS.MX
IGAZ TÖRTÉNET ALAPJÁN
Official YIFY movies site: YTS.MX
Asszonyom, ott van még?
Igen.
Hol van most?
Itthon vagyok, és ő…
Asszonyom?
Asszonyom, hol van?
Kérlek! Kérlek, ne! Szeretlek!
Asszonyom?
Asszonyom!
Asszonyom, ott van még?
Egy normál méretű fegyver is megtette volna.
Kérlek, hallgass el!
Szóval nem szeretnél inkább egy szép, tiszta túladagolást?
- Kedd délután van… - Srácok!
Koncentrálhatnánk? Késésben vagyunk.
Egy kis kidobni való fehérje.
Fogak!
Ekkora fegyvert használt,
pedig tudta, hogy Jackson Pollockkal teríti be a falat.
Csak azt mondom, szemét húzás volt.
- Nem szidhatsz egy halott fickót. - Miért nem?
Mert érzéketlen dolog.
Jó reggelt, hölgyem!
A ház belül tiszta.
- Elnézést kérünk. - Ez…
Önöknek ez vicces?
Szeretnek mások tragédiájával viccelődni?
Nem, egyáltalán nem.
Ó, nem? Akkor csak szimplán seggfej?
Vagy legyen inkább szemét?
Miért nem jön inkább velem, és átveheti a helyszínt.
Csak ön után.
Erősítse meg, hogy ez az aktuális címe,
- ahol elérhetjük. - Igen.
- Az utolsó. - Köszönöm a segítségét.
Szívesen.
Elnézést kérek a csapatom viselkedéséért. Fogadja őszinte részvétünket!
Köszönöm, hogy minket választott.
Reméljük, egyszeri alkalom.
- Halló! - Ülsz?
Majdnem.
Egy befektető érdeklődik.
- Viccelsz! - Elfoglalt vagyok. Nincs időm viccelődni.
- Úristen! Ki az? Mikor? Hol?
A főbefektető a keleti parton üzletel.
Találkozód van vele a hónap végén, 29-én.
Délután háromkor. Mennem kell.
Szia!
Istenem!
Elvigyelek?
A pasik szerint ez bejön?
Most komolyan. „Füttyentett, biztos kedves srác,
és azta! Egy Toyotát vezet! Rá is vetem magam.”
Talán.
Épp a férjemet készülök meglepni.
Tényleg?
Mi a meglepetés?
Hát, semmi különös, csak
találtam egy befektetőt, hogy elindítsam a butikot.
Ez komoly?
Hadd vigyelek haza!
- Szia! - Szia!
Nem tudom, hogy mondjam szépen, de levegőt se kapok tőled.
- De szemét vagy! - Hagyd abba!
Elég!
- Óvatosan, vigyázz a fiúkra! - Véletlen volt, becsszó.
Na, persze.
- Figyu! - Mi az?
Ugye nem lépsz le, ha befutsz?
Fogd már be!
Különben is, ki tudja…
Túl jó vagy ahhoz, hogy ne sikerüljön.
Nekem ez nem megy.
Hogy mennek a dolgok, Kevin?
Már csak dühös sem vagyok.
Csak fásult.
Nem is a viszony,
hanem az árulás miatt.
Az egész életed odaadod valakinek, de ő csak a felével viszonozza?
És egész idő alatt fogalmad sem volt róla.
És mi a helyzet a romantika terén?
Egy viszony után
egy újfajta igazság is helyet kap a kapcsolatban,
egy újfajta megértés és kommunikáció,
de nem ülhetnek a romokon
várva, hogy majd újjáépüljön.
Gondoltak esetleg környezetváltozásra?
- Persze, az ideális lenne. - Remek.
Igazság szerint
az első házasságuknak vége.
Ebben egyetérthetünk?
- Igen. - Igen.
Most tegyék fel maguknak a kérdést!
Szeretnének felépíteni egy másodikat
együtt?
Akkor cselekedjenek!
Változtassanak!
Ajándékozzák meg magukat egy új környezettel!
Igaza van. Az első házasságotok befuccsolt.
Mi van?! Csak őszinte vagyok,
ami itt hiánycikknek számít, szóval szívesen.
Rettegek, hogy sosem fog megbocsátani.
Elcseszted, persze,
de nem ő itt az egyetlen áldozat.
Ki nem mondanád, mert inkább elviszed az egész balhét,
- úgyhogy majd én. - Ne!
Parlagon hevertél.
Az nem mentség.
Ez nem mentség, hanem a valóság.
Határidőm van. Nem érek rá erről vitatkozni, Dani.
Elhúzódott tőled, Nat.
Azt hiszem, bárki, aki egy szekrényben lógva találja a bátyját,
ugyanígy tett volna.
- Ne már! - Ideadnád a virágmintásat?
Szia! Hogyhogy ilyen korán itthon?
Ma korábban végeztem.
- Nem zavarok, ugye? - Nem, abszolút.
Szia, Dani!
Hogy s mint?
Tudod, mit? Mennem kell!
Meló ügyben…
- Később írok üzenetet. - Oké.
Szia!
Megbeszélnék veled valamit, ha van egy perced.
Megőrültél?
Nem, csak megfogadnám a tanácsot, amiért annyit fizetünk.
- Csak nézd meg a házat! - Nem, köszönöm.
Nézd, beszéltem a tulajjal, jó árat ad nekünk.
Már beszéltél a tulajjal?
Hát igen.
A tettek mezejére lépek, tán nem így kéne?
Miért beszélnél valakivel házvásárlásról, mielőtt megkérdeznél?
- Natalie, ez a hely tökéletes. - Ez bizarr.
Meg se tudnád mondani, hogy bármi is történt ott.
Én magam takarítottam ki.
Nem akarok egy gyilkosság-öngyilkosság helyszínére költözni!
Szomorú, ami ott történt, de előfordulnak ilyen szarságok.
Tényleg ennyire nagyvonalúan gondolod?
A 21. században élünk, Natalie.
Bárhová is menjünk, annak lesz múltja, és fogadok, hogy nem szép.
- Bántalmazás, gyermekpornográfia… - Kevin!
Nem akarok olyan házba költözni, ahol az a kép kísért,
hogy valaki agya a nappali falára loccsant.
Én meg nem akarok ott aludni, ahol újraélem, hogy a nejem
valaki más faszát szopja.
Lemondtál magadról.
Otthagytad a főiskolát, nem beszéltél velem,
még csak a közelembe se jöttél.
Volt egy gyenge pillanatom, és gyűlölöm magam érte…
de nem büntethetsz tovább.
Tudom.
A kanapén alszom.
Szia!
Kell egy dolgozószoba is.
Rendben.
És…
vissza kell fognunk a kiadásainkat,
legalább addig, amíg meg nem kötjük az üzletet.
Az menni fog.
Vissza kell menned a főiskolára.
Nem nézem végig, ahogy eldobod az életed.
Rendben.
Ígérd meg!
Ígérem.
Jól van.
Köszönjük, hogy körbevezet minket. Tudjuk, hogy nem könnyű.
- Természetesen. - Az meg mi?
Távvezérelhető zár.
Van egy alkalmazás, amivel összeköthetik a telefont.
Nem is tudtam, hogy van ilyen.
Sok ilyet láthat itt.
Voltak technikai gondok a kamerákkal,
de csak szólnia kell a cégnek, hogy állítsák be őket.
Mint tudják, a bátyám és a felesége tervezett itt mindent,
szóval jó sok drága extrát kapnak jó áron.
Nézzenek körül odakint is!
Igen.
Mármint a hely önmagáért beszél.
Tudom, hogy ez senkinek sem ideális helyzet,
de ez a kert és a gardrób, igaz?
Claudia, természetesen nagyon érdekel minket,
de hogy őszinte legyek, kemény évek állnak mögöttünk.
Tudom, hogy nem annyi, amennyit kért,
de nekünk ennyire futja.
Ha igent mond erre az összegre, még ma átküldjük a papírokat.
Új életet kell kezdenünk.
Kérlek, beszéljük meg!
Igazság szerint hónapok óta nem volt komoly érdeklődő.
Nem is tudom, manapság az emberek olyan ijedősek.
Tegyenek hozzá 20 000-et, és az önöké.
Igen!
Fogalma sincs, mennyit jelent ez nekünk.
Mi is épp úgy örülünk, hogy szabadulunk tőle.
Tudom, hogy nagyon boldogok lesznek itt.
Köszönjük.
- Gratulálok! - Köszönjük szépen!
Kösz, haver!
Élvezzék a házat!
Robert!
- Te jó ég! - Igen. Most vettünk egy házat.
Nos, Odi imádja.
Na?
Gyönyörű, ugye?
Nem semmi.
Szóval ott ölte meg?
Vérfagyasztó.
Kösz.
Kérlek, csak kimondom a nyilvánvalót.
Szép kis telek!
Tökéletes hullák eltemetéséhez.
Biztos, hogy jó döntés volt?
Kicsit túlzásnak tűnik némi szexért.
Ha a behordott dobozoktól esetleg nem tűnt volna fel,
ezzel már elkéstél.
Ahogy anya vagy Gandhi mondaná: sosem késő.
Gandhi ilyet sosem mondott, anya pedig idióta.
Tudod, ez mindkettejükre nézve sértő megjegyzés.
Hulla.
Kimondtam.
Ó, engem felejts el!
Jézusom!
- Innen húzta ki? - Dani, hagyd abba!
De miért is a gardróbban bújt el ahelyett, hogy elhúzott volna innen?
Mi van?
Na jó, gyere, te kis szörnyszülött!
Istenem! Ne haragudj, szívem! Jól vagy?
Vérzik?
Nem, de mi a fenét műveltél?
- Csak vicceltem. - Nem vicces.
Most te jössz.
Nem hallak. Mélyen alszom.
- Na! - Nem. Nem akarok.
Jól van.
Gyere, Odi!
Gyere ide! Gyere!
Gyere, Odi! Befelé!
Már nincs mit lepisilni.
Odi, gyere, menjünk!
Odi, gyere! Kikészítesz.
Legyen! Maradj! Én lefekszem.
Jézusom! Mi van? Miért nézel így rám?
Használtad a mosdót?
Nem, de Odi igen. Nem siette el.
Valaki van a mosdóban.
Mi van?
Valaki bejött, és bement a mosdóba. Azt hittem, te voltál.
Kevin!
Nem, nincs itt senki.
Az lehetetlen.
Itt nehéz volna elbújni.
Félálomban voltál.
Ez itt az első esténk, ne készítsd ki magad!
Feküdjünk le!
Jó.
Köszönöm.
Hát jó.
Mi a szar ez?
Nem haragszom, csak nem fizettem érte,
szóval ha ingyen van, megtartom.
- Hogyhogy nem téríti vissza? Nem kértem. - Láttad a kulcsomat?
Igen, az én nevem és címem, de nem én rendeltem.
- Kevin, a kulcsok. - Visszahívom.
Figyelj, hol láttad utoljára?
Az asztalon, de átnéztem a dolgozót, és nincs ott.
Szóval valószínűleg nem ott volt meg utoljára.
Ez eszembe sem jutott.
Lenyűgöző, hogy egyesek mindent más megvilágításba tudnak helyezni.
Figyelj!
Gyere ide!
Sajnálom, csak késésben vagyok, pocsékul aludtam, pocsékul nézek ki…
Gyönyörű vagy.
Nagyszerű leszel ma.
Oké, ez
tényleg nem az, aminek látszik.
Ne szégyenkezz! Ugyan fura, mert ott a net.
- Megkeressük a kulcsodat? - Igen.
Mondtam, hogy már feltúrtam az egész szobát.
Nincs ott.
Istenre esküszöm, hogy ott is megnéztem.
Lehet, hogy istennek szabadnapja van, és téged szekál.
- Nincs dolgod valami magazinnal? - Szeretlek.
- Én is szeretlek.
Tudom, hogy őrült napod lesz a melóval és a sulival,
úgyhogy pakoltam neked ebédet. A hűtőben van. Kék doboz.
Rendben. Indulás, mehetsz!
- Szia! - Szia!
A legkisebb lányom, isten tudja, szeretem,
kész rémálom.
- Köszönöm. - Főleg, ha öltözködésről van szó.
Annyi ajándékkal, amennyit visszavittem a boltba,
fel lehetne ruházni egy harmadik világbeli országot.
A múlt héten három ruhát is viselt öntől.
Azt hiszem, jó szeme van a színekhez, a textúrákhoz és a minőséghez.
Egy női vállalkozó,
és még intelligens is!
Mielőtt megnyitnánk az üzletet,
szeretnénk felfuttatni
a márkanevet.
Ez egy ajánlat?
Segítünk bekerülni
150-250 üzletbe a szezon végére.
Most kéne időt kérnem átgondolni, vagy egyből el is fogadhatom?
- Elmehet. - Nem!
Nagyon örülnék.
- Remek. - Köszönöm. Megölelhetem?
- Természetesen. - Köszönöm szépen!
Jövő héten elutazom.
A munkatársam végzi majd az előkészítést.
Oké.
OKTATÓKÖZPONT
Modernizálják a szerkezetet az eredeti alap felhasználásával!
Képzeljék! Párban dolgozhatnak.
Nézzenek körül, keressenek egy társat! Valakit, aki okosabb önöknél.
Talán tanulnak is valamit.
Vegyék komolyan!
Ez adja a jegyük felét.
Ne halogassák!
Keressék egymást, üljenek be egy kávéra,
menjenek át a másikhoz! Mit bánom én!
Ha elakadtak, írjanak egy emailt! Ne telefonáljanak, nem veszem fel.
Megint te?
Igen, én.
- Leskelődök utánad. Tudtad? - Ja, rájöttem.
Szóval, Kevin…
Szóval, Avery…
Egy kicsit merész.
Nos, már társak vagyunk, szóval el kell tudnom érni téged.
Kösz, hogy ilyen kínossá tetted.
Tessék!
Jól van, Kevin.
Viszlát az órán!
És ne aggódj,
mert ez lesz életed legklasszabb sulis projektje.
- Csak szólok. - Oké.
Az emberiség történelmében.
Ha megint csak Odi fenekét akarod megmutatni,
- esküszöm… - Csend! Elrontod a pillanatot.
Te jó ég!
Ki a szerencsés hölgy?
Ki, én?
- Mizu? - „Mizu?”
Nem érdekes.
- Megyek inkább Odihoz. Ő értékel. - Én is értékellek.
- Na, persze. - Igen.
- Köszönöm. - Szívesen. Gyere!
Gondoltam, ha ajánlatot tettek, akkor ünnepelhetnénk,
ha tévedtem és mégsem, akkor leisszuk magunkat, és elfelejtjük.
Fogalmad sincs, mennyire kellett ez.
Büszke vagyok rád, Nat.
És nem csak azért, mert lehúztad az egészet.
De… tényleg megérdemled.
Kev?
Szia!
Jól vagy?
Igen.
Csak egy…
egy rossz álom.
Tudod, mi járt a fejemben ma este?
Mi?
Nagyon jó volt.
Hiányzott a hangod.
Igen, nekem is.
Különösen, amikor ezt csinálom.
SZIA, GYÖNYÖRŰ!
Hiányozni fogsz este.
Tényleg? Ez új.
Hát, a megbeszélésemnek ötkor vége,
szóval arra gondoltam, hogy elmehetnénk vacsorázni és moziba.
Szeretnék, de kihívtak helyszínre.
Azt hittem, nem vállalsz annyit.
Igen, de próbálom fedezni a költségeket. Csak okosan!
Hát, ez új.
Szemét vagy. Gyönyörű szemét.
Már hallottam.
- De biztos vagy magadban! - Nem.
Csak így köszönöm meg az üzenetet.
Milyen üzenetet?
- Kevin Dadich? - Igen.
Itt írja alá, kérem!
Oké, mit is írok alá?
Oké, tessék.
Köszönöm. Szép napot!
Oké.
Kétezer dollárnyi pornót terheltek a számládra?
- Aha. - Hűha!
Egy szellem és egy csaló egy nap alatt. Elég kemény.
- Nem szellem volt. - Miféle pornó?
Talán ismerek valakit, akinek kellenek.
Hihetetlen.
AVERY - HOZOK PIÁT A MELÓHOZ.
Talán paranoid hallucináció.
Az új vállalkozás nyomása, a kettőtök kapcsolata, a költözés…
Elég sok ez egyszerre.
Haver, figyelsz rám, vagy csak sms-t írsz?
Ó, nem, sms-t írok.
Égő.
Most viccelsz?
- Ki az az Avery? - Senki.
Valami csaj, akinek nem kéne írnia, mégis megteszi.
Elég!
Mi van? Tán nem így van?
Egy szobában van minden. Végezzünk gyorsan!
Várj! Ki ő, hol találkoztatok, és volt már tapi-tapi?
Nem, te vén perverz! Később találkozunk egy sulis projekt miatt.
- Minél hamarabb végzünk, annál jobb. - Csinos?
- Erre nem válaszolok. - Miért nem?
Mert csinos.
Mert nem számít.
Karmikus megtorlásnak tűnik.
Igen, mert csinos.
A kapcsolatunk Natalie-val mostanában sokat javult.
Nagyon sokat.
A paranoid hallucinációktól eltekintve.
- Végezzük a dolgunkat! - De minden más sokkal jobb.
Sokkal jobb.
Ja, nem. Passzolok.
Kérlek!
Erre nincs időm. Készülődnöm kell egy megbeszélésre.
Ugyan már! Azok után, mennyit segítettem tavaly?
Most bűntudatod keltesz bennem?
Csak azért, mert anya is ezt teszi.
Már mondtam neki, hogy te tartod a vacsit.
Micsoda?
Anya legutóbbi látogatása után rehabra vittünk téged.
Ha kapcsolatot akarsz vele, tegyél érte!
Én már rég eldöntöttem, hogy nem vesződök vele.
Sosem kérek tőled semmit.
Ez abszolút nem igaz.
Odi, egész reggel játszottam.
Úgyis megint felszívódik utána.
Mi olyan rossz pár évente egy kissé fájdalmas vacsorában?
Legyen!
Elhozhatod, de részemről ennyi.
Oké.
El kell készülnöm a megbeszélésre, oké? Szia!
Bement alá?
Ó, igen. Pont középen.
Oké.
Jó napot! Dadich néven foglaltam.
A másik vendég nemrég érkezett.
Nagyszerű. Köszönöm.
- Helló, idegen! - Nick.
Örülök, hogy látlak.
Igen, én is.
- Erre kérem! - Igen, elnézést.
Nem akarok goromba lenni, de üzleti találkozóm van.
Igen.
Igen, tudom.
- Natalie, hallgass meg! - Nem találkozhatok veled.
- Ha Kevin megtudja… - Az én saram, oké?
Mondd, hogy fogalmad sem volt! Ez az igazság.
Miért nem mondtad el?
Tudtam, hogy nem jönnél el.
Aláírás előtt azért jó lett volna tudni.
Tudom. Joggal vagy dühös. Megértelek.
De tehetséges vagy, Natalie.
Nem hagyom, hogy elszalaszd a lehetőséget azért, ami köztünk történt.
Anne nagyon kedvel.
Én csak egy fülest adtam neki. Ez minden.
Bejönnél? Megbeszélhetnénk, kérlek?
Legyen.
A fenébe is! Bedobok még egyet. Kérsz?
Nem, köszi.
Biztos? Ez 100% agave.
Igen, vezetek.
Haver, azt ugye vágod,
hogy még vagy kétórányi munka áll előttünk.
Jól van, akkor muszáj lesz.
Ez honnan van? A West Elmből?
Majdnem. A bátyám lepasszolta.
Egészség!
És neked? Van testvéred?
Igen, egy bátyám.
Légy őszinte! Ő a jóképű a családban?
Ami azt illeti, az volt.
Mi az, tán meghízott?
Nem, meghalt.
Atyaisten!
Baszki, úgy sajnálom.
Annyira érzéketlen vagyok.
Nem, oké vagy.
Ha…
bármikor beszélgetnél valakivel vagy ilyesmi…
Szóval kilenc méterre a teherhordó gerendától van az első emeleti kijárat.
Ez már magas neked?
Nem…
Csak bedugult az orrom.
Kérsz orrspray-t?
Passzolom a használt orrspray-t, de azért köszönöm.
Hé, bio cucc.
Okos reklám, de azt hiszem, megmaradok.
Úgyis mennem kéne.
Jól van, kikísérlek.
Ébredj fel!
Nyugi!
Csak én vagyok.
Miért alszol a kanapén?
Nem tudom.
Gyere!
Mi a baj?
Kevin, valaki itt volt.
Tudom, azt mondod majd, hogy csak álmodtam, de olyan valóságos volt.
Kevin, éreztem.
Nézd, az ajtó zárva volt,
- aludtál… - Nem figyelsz rám.
Valódi volt, Kevin.
- Hazugnak nevezel? - Nem.
Csak ezt akarod hallani.
Jó, beszéljünk az érzésekről!
Dühös.
Kevin?
Látom, hogy dühös.
Nem, ön hogy érzi magát?
Frusztráltan.
Nem is tudom.
A lényeg, hogy mindketten nehéz változásokat élünk meg,
erre vacsorára jön az anyja, amit egyikünk se vár,
és a stressz talán ennek a sok mindennek az eredménye.
Ez hogyan magyarázza azt, amit láttam?
Paranoid hallucinációk.
Nem.
Nem viselkedünk így egymással.
Sosem hittem volna, hogy ellenem fordulsz.
Nem fordulok.
Csak próbálok racionális magyarázatot találni, Nat.
Utállak ilyennek látni.
Ha magamra vállalhatnám a dolgot, megtenném.
Legyünk túl ezen a vacsorán anyáddal!
Rendben.
Jézusom, Odi! Szívbajt hozol rám.
DANI, KÉRLEK, ETESD MEG ODIT!
DE TÉNYLEG! UI: EL A KEZEKKEL A RUHÁIMTÓL
Igen, Nat, megetettem a kutyádat.
Odi?
Nat?
Odi?
Hé,
kishaver,
jól vagy?
Jól van.
Békén hagylak.
Bassza meg!
Odi?
Hová tűntél?
Mi a franc?!
Dani?
Megnézem odafent.
Hihetetlen.
Hadd találjam ki! Nincs az emeleten.
Talán elugrott valamiért.
Nem valami összeszedett.
Tudom, de szóltam neki, hogy meg kell etetnie Odit.
Majd most megetetjük.
Kevin, egész nap egyedül volt itthon.
Biztos itt van valahol.
- Odi! - Odi, gyere, haver!
Odi!
Szia, drágám!
Semmi gond.
Butus kutyus.
Tudtam, hogy ez lesz.
Ezért nem akarok ebben részt venni.
Leszervezi anyát, aztán összekapnak,
végül meg én takarítom el a romokat.
Csak azt szeretném, hogy megjelenjen, ha megígérte.
Ne aggódj Dani miatt!
Itt lesz. Ha mégsem, akkor majd elintézed, amikor megjön.
Nézd, Odi jól van.
Én intézem a vacsit,
te pedig csak dőlj hátra!
Nevetséges, hogy Amerika minden nemzet konyháját nyugatira formálja.
Amikor Kínában voltam,
nyoma sem volt ennek az édes-savanyú maszlagnak.
Sajnálom, hogy rendelnünk kellett a kaját, Farrah.
- Kifutottunk az időből. - Ugyan Kevin, köszönöm. Ez csodás.
Érdekes.
Szóval
felteszem, azon a dokumentumfilmen dolgozol?
Ha az életművemre gondolsz,
akkor igen, még azon a dokumentumfilmen dolgozom.
Életmű.
- És hogy vagy? - Csodásan.
- Joaquin és én… - Ki az a Joaquin?
Ő a szeretőm.
Oké, maradt még szecsuáni csirke?
Natalie,
ha mondani akarsz valamit,
kitárom neked az ajtót, hogy megoszd velem.
Nem, kösz.
Jogom van élvezni az életemet, Natalie.
Tudod, a te korodban
én két lányt neveltem, és vezettem egy vállalkozást.
És ki finanszírozta, anya? Ja igen, apa volt.
Hozhatok inni? Sör, bor…
Miért esik nehezedre támogatni?
Nehéz támogatni olyasmit, amit soha nem láttam.
Nem kell alávetnem magam efféle zaklatásnak.
- Zaklatás? - Igen, zaklatás.
Zsarnok vagy, Natalie!
Az se lepne meg, ha a nővéred ezért nem jött volna el.
- Azt hiszem, mind tudjuk, nem… - Nem, Kevin.
Semmi baj. Most elmegyek.
Igen, Kevin, szeretne elmenni.
Üdvözlöm Joaquint.
Tudod, mit, drágám?
Ez a tinédzseres tombolás kissé idejétmúlt.
Nos, az egész zabolátlan szabadelvűség is.
Ki kéne már törölnöd
a „felneveltem két lányt” a CV-dből, mert annak már jó ideje vége.
Igazságtalan vagy. Mindent feláldoztam érted és Daniért.
„Én”, olyan rohadt nárcisztikus vagy!
Nem vagyok nárcisztikus.
Őszintén szólva, Dani valószínűleg otthon épp visszaesik,
- és belövi magát. - Miért mondasz ilyet?
Mert úgy söpörsz végig az életünkön, mint egy rákos tornádó.
Semmi keresnivalótok itt!
Mi a franc?!
Jon Santos, 19, Katrina Kanter, 16, Trey Mahana, 17.
Felismerik bármelyiküket?
Nem. Egyiküket sem láttam még soha.
„Fehérek egyesüljetek”?
Nem értem. Mi ez?
Az egyik gyerek kimásolta, és felrakta a Facebook-oldalára.
Az eredeti forrás listáján szerepelt az önök címe.
Fehér felsőbbrendű tagok toborzását hirdette.
Ön szerint mi tettük?
Nem tudom, mit higgyek.
De azt tudom, hogy őrült időket élünk, és bármi előfordulhat.
Mekkora ostobaság feltenni az ember a címét egy ilyen listára?
Ugyanakkora, mint kiposztolni.
Oké, Richardson biztos úr, Kevin csak azt akarja mondani,
hogy mi sosem tennénk ilyet.
Soha.
Rendben.
Akkor gondolkodjanak el rajta, ismernek-e olyat, aki igen.
Pár hónapja költöztünk csak ide, még nem ismerkedtünk meg a környékbeliekkel.
Mi a helyzet az ellenségekkel?
Vannak rosszakaróik? Megkeseredett szerető, valamiféle bosszú?
Nincs.
Nem, én dolgozom, iskolában vagyok vagy otthon.
Ezeken kívül nincs időm másra.
Mrs. Dadich?
Senki.
Nem lehet lenyomozni, ki posztolta ezt?
De, persze, ha nem törölték volna az eredeti bejegyzést.
Akkor ennyi?
Úgy értem, mihez kezdjünk?
Azt hiszik, egy rohadt náci hadműveletet vezénylünk…
- Kevin! - Felgyújtották a kocsit!
Natalie!
Hallgasson ide, Mr. Dadich! Követjük a nyomokat.
Van bármi más információ, bármi szokatlan dolog,
bármilyen rendbontás, ami hasznos lehet?
Nem, most semmi nem jut eszembe.
Nincs.
Rendben.
Nos, ha valami mégis…
Claudia! Jó napot!
Natalie Dadich vagyok.
Itt jártam a környéken, és…
ezt önnek hoztam.
Milyen kedves!
Jól van, itt a labda. Jó fiú. Menj, kapd el!
Menj érte, Odi!
A labdát! Hozd a labdát!
Micsoda meglepetés!
Szia!
- Tessék. - Nem kérek, kösz.
Fáradtnak tűnsz és kiszáradtnak. Vedd csak el!
- Köszönöm. - Szívesen.
Kösz, hogy ma itt találkozunk.
Natalie családi drámája,
a ház és a suli mellett szükségem volt egy normális beszélgetésre.
Örülök, hogy segíthetek.
A kutyád nem nagyon érti a dolgát.
Igen. Rémes.
Tessék.
Ami a múltkori esetet illeti a háznál,
biztos csak szórakoznak velünk. De van egy s más,
nem is tudom… ami igen furcsa.
- Tudni szeretné, mi történt. - Igen.
Igazság szerint nem tudom.
Senki se tudja.
A történteket ismerjük, de a miértet nem.
Jay néha seggfej volt.
De a bátyám volt,
és szeretem.
Szerettem.
Amikor még másik államban laktak, Jay nem volt olyan hű Erinhez,
mint ahogyan ígérte.
Képzelheti, hogy Erin ezt nem viselte túl jól.
Úgy döntött, hogy visszaadja.
Neki is viszonya volt?
Valami titokzatos pasival, akit senki sem ismert.
Sosem árulta el a nevét vagy hogy ki volt az.
Szóval Jay tudott róla?
Végül igen.
A nők, akikkel Jay szórakozott,
ők inkább csak trófeák voltak.
De Erin…
Erinnek igazi érzései voltak.
Azt mondta, egyszeri dolog volt, de a ribanc forralt valamit.
Erin tervezte a házat az alapoktól.
De Jay fizetett mindent.
Minden centet, kérdés nélkül.
A bátyám imádta azt a nőt.
Egyre jobban kijöttek.
Nem értem, ha javult a kapcsolatuk, akkor miért…
Hol van most?
itthon vagyok, és ő…
Maradjon köztünk,
de nem a bátyám tette.
Persze, indulatos volt,
de nem volt gyilkos,
és semmiképp sem követne el öngyilkosságot.
És hirtelen a kamerák is befuccsolnak?
Sok apró részlet volt, ami sosem állt össze.
De a zsarukat mindezek nem érdekelték.
Elvégre nem fehér fickó volt az áldozat.
Nem tudtam, hogy vendégünk van.
Ó, kérlek, mondd, hogy kiment a bokád
kutyázás közben, hogy örökre ezzel húzhassalak!
- Azt hiszem, megcsípett egy méh. - Egy méh?
- Csúnya? - Ki lép rá egy méhre?
Megvan, ne mozdulj!
Megvan.
- Itt is van. - Jó nagy volt.
Jól vagy, vagy amputáljuk a lábad?
Azt hiszem, kérek egy másodvéleményt.
Meg kéne nézned Odit.
Odi! Gyere ide, haver!
Odi!
Hékás!
- Nem értem, mi ez… - Hozok vizet.
Natalie!
Elnézést kérek a betolakodásért.
Nem, én sajnálom, hogy kellemetlen helyzetbe hoztam.
Claudia néha csak rám önti a dolgokat, és én…
Sokat lamentál.
A szokásos házastársi mizéria, hisz tudja.
Szóval gond van a házzal?
Többet hallhattam, mint kellett volna.
Biztos rendben lesz.
Szerintem a sokk hatására
Claudia kissé impulzívan cselekedett.
Ha gond van, én hajlandó volnék tárgyalni önnel
a visszavásárlásról.
Nem sokkal áron alul.
Áron alul?
Igen. A problémák biztosan csökkentik az értékét.
Köszönöm az ajánlatot, de…
de nem hiszem, hogy rá akarunk fizetni.
Elnézést a betolakodásért.
Ön és a férje kihasználtak
egy nőt, aki nem gondolkodott józanul.
A bátyja csak azt a házat
hagyta rá.
Maguk meg lenyúlták tőle,
mint valami ingyenételt.
Gondolja át, amit mondtam!
Kevin!
Hé, lassabban! Mi a baj?
Szia! Avery vagyok, Kevin osztálytársa.
Pár hete említettem.
Igen. Biztos elfelejtettem.
Nos, én…
Szia, haver! Jobbulást!
Nagyon örültem.
- Viszlát a suliban! - Igen, kösz!
Mi az?
Jól van, lássunk hozzá!
Megvizsgáltuk Odi vérét.
Őszinte leszek. A labor és az itteni vizsgálat alapján
nem jó a helyzet.
Mennyire nem jó?
Egy erős méreg nyomait találtuk a vérében, ami miatt romlik az egészségi állapota.
Olyankor fordul elő, ha a kutya véletlenül megeszik valamit,
de a dolog gyökere szívelégtelenség.
Kezelhető?
Csak meghosszabbítaná a fájdalmait.
Ne kell sietniük!
Beszéljék meg!
Hogy titkolhatsz előlem ilyesmit?
Én csak…
nem akartam, hogy bajt okozzon.
Rosszul ítélted meg a helyzetet, Nat.
Ez az üzlet mindent megváltoztathat.
Képtelen voltam elutasítani, már aláírtam a papírokat,
de esküszöm, fogalmam sem volt.
Találkozgatsz vele?
Csak a munka miatt.
Itt egy emberekkel teli város, de épp vele kell dolgoznod?!
Pontosan, oké? „Kell.”
- Nézd, nincs más választásom. - Baromság.
A munkádat választottad
- az érzéseim és a házasságunk helyett. - Ez nem igaz!
- A bugyidba pályázik, Nat! - Nem így van.
A múltkor is ezt mondtad.
Igen.
Elég világosan emlékszem.
A francba, Odi!
Kevin!
- Kevin! - Mi az?
Valaki van az ajtónál.
- Nem hallok semmit. - Esküszöm.
Oké, nyugi!
Megnézem.
- Mi a faszt csináljunk? - Legyen kéznél a telefonod!
Kevin, nincs itt a kurva telefonom.
Oké, maradj nyugodt!
Kevin, ne hagyj idefent!
Szóval, miután lementek a konyhába, nem hallottak több zajt?
- Nyíló ajtót? - Semmit?
Nem tud személyleírást adni?
- Nem volt ott senki. - Csak próbálok segíteni emlékezni.
Oké, írunk egy jelentést.
Ha bármi eszükbe jutna, keressenek nyugodtan!
- Van még valami. - Nat!
Örülnék, ha nem kezelnél úgy, mint egy holdkórost!
Folyton rémálmok…
gyötörnek.
Egy férfit látok.
Rettentő sovány, sápadt.
- A házban? - Igen.
Esküszöm, hogy láttam.
Kimászott a folyosóra, és megtámadott.
Várjon csak! Szóval egy sápadt férfi
kimászott a folyosóra, és megtámadta.
És ön nem jelentette?
Nem, mert ahogy Kevin is említette, akkor azt hittem, csak egy rémálom volt.
De aztán ez-az eltűnt, majd máshol előkerült.
Volt, hogy egy teniszlabdát tett az ágyamra.
Oké, szóval teniszlabdát tett…
- az ágyára? - A teniszlabda az ágyam alatt volt,
és nem értem el, szóval elmentem valami hosszúért, de mire visszajöttem,
visszatette az ágyamra.
Oké.
Magas, sápadt férfi, teniszlabda, folyosó.
Értem.
Majd jelentkezünk.
- Megtaláltuk a telefonját a konyhában. - Köszönöm.
Remélem, tudod, milyen eszelősöknek tűntünk.
Tudod, mit, Kevin? A feleséged a rendőröknek mondja el,
mennyire nem érzi magát biztonságban,
hogy rettegek, erre ez a válaszod?
Valaki járt a házunkban, Kevin.
Szerinted nem lehetséges, hogy valaki bejár a házunkba?
Teniszlabdákkal és kulcsokkal szórakozni nem hiszem.
Hadd emlékeztesselek,
hogy ma este nem csak én hallottam valamit a házban.
Mit akarsz, mit tegyek?
Van egy házunk tele kamerákkal. Én ott kezdeném.
Tudod, mennyibe kerülne?!
Kevesebbe, mint a temetésünk, ha álmunkban meggyilkolnának.
Fogjuk vissza a melodrámát!
Egy új autót kell vásárolnunk
a kölcsönzött helyett, amire egy vagyont költünk.
Ez most nem fér bele.
Ha bejelentkezett, akkor a ház bármelyik szobájából
irányíthatja a zárat. Tehát a piros a zárva, a zöld…
Ilyen egyszerű.
Most minden működik,
de ha gond van, csak telefonáljon!
Ha állandó problémáról van szó, az egész rendszert ki kell cserélni.
Remek!
DANI SAJNÁLOM, LE KELLETT LÉPNEM EGY IDŐRE
Egy komplett mintakollekciót kértem
15 további modellel, mire visszajövök.
- Tudom. - És akkor?
Két hét elteltével csak a fele van?
Tudom.
Magánszemélyként átérzem, mekkora vihar tombol most az életében.
De a főnökeként figyelmeztettem, hogy mit vállal.
Nem tudom, mit mondhatnék.
Ha tudná, hogy szégyellem magam…
Adok önnek haladékot.
Egy hetet. Világos?
Igen.
Azt a nőt szeretném látni, akit első alkalommal itt megismertem.
Az a nő a kezében tartotta az életét.
Nem tudom, mit mondjak. Úgy tűnik, ráfaragtál.
Láttátok a házat. Tökéletes volt.
- És az ár, amit fizettünk? - Az már túl sok volt.
Mindegy. Takarítsunk itt fel, mielőtt lemegy a nap!
Egyszer történt velem valami hasonló.
Megismertem egy csajszit. Szép szem, mosoly, még a személyisége is klassz volt.
Szóval lefeküdtem vele.
Reggel chlamydiával ébredtem.
A reklám átdobott a palánkon.
- Hogy érted? - Mit?
Az ember nem ébred chlamydiával.
Nem az a lényeg.
Az ilyen sztoriknál igenis fontosak a tények.
Honnan veszed egyáltalán, hogy tőle kaptad el?
Haver!
Hé!
Finnyás lettél?
Talán nem neked való ez a meló.
Miattad van.
- Miattam. - Ja, ezért nem sztorizgathatsz.
- Segítsünk? - Ne!
Oké.
Ó, egek!
A lehető leggyorsabban dolgozom, Nick,
de beállított anyám, a kutyámat el kellett altatni…
Tudom.
Nézd, Anne a nyakamra jár, szóval…
segíthetek valamiben?
Nem, megvagyok. Meglesz.
Felzaklattalak valamivel?
Nem akartam felhozni, főleg most,
de ha már a témánál vagyunk,
nem küldhetsz virágot az otthonomhoz, Nick.
Oké?
Virágot kellett volna küldenem?
Virágot küldtél, aztán Kevinnel jól összevesztünk.
Natalie, várj! Én…
nem küldtem neked virágot.
- Láttam a kártyát, aláírtad. - Nem tudom, miről beszélsz.
Azt mondtad, tartsam magam távol, és azt tettem.
Mi a fene?
Segélyhívó, mi a vészhelyzet?
Azt hiszem, valaki be akar törni a házba. Hallow Parkway 992.
- Kereszt- és vezetéknév? - Natalie Dadich.
Kérem, azonnal küldjön valakit!
A rendőrök úton vannak. Őrizze meg a nyugalmát, és beszéljen!
Rendben.
Hány behatoló van?
Nem tudom.
- Van náluk fegyver? - Nem tudom.
Asszonyom, biztonságos helyre tud húzódni?
Közel vannak már?
Úton vannak, de válaszoljon a kérdésemre!
Asszonyom, hall engem?
Igen, sajnálom. Tévedtem.
Akkor nincs szüksége segítségre?
Nem, sajnálom.
Csak ránk ijesztettek a héten, és azóta mindenre ugrok.
Vigyázzon magára, jó?
Igen.
Segélyhívó, mi a vészhelyzet?
Kérem, jöjjenek a Hallow Parkway 992-be!
Van valaki a házamban.
Már hívtak innen, és lemondták a segítségkérést.
Meggondoltam magam. Azonnal kérek valakit!
Hány betolakodó van?
Nem tudom, hányan vannak, és van-e fegyverük. Csak azt tudom, bejutottak.
Biztonságos helyre tud húzódni?
Hé, Nat?
Nat?
Hogy van?
Jól. Zúzódások, esetleg törés.
Megtalálta?
Még nem.
Ma este nem alszunk itt.
A rendőrség átnézte az egész házat.
Az sem érdekel, ha odakint ülnek egész éjjel a kocsiban.
Nem alszom itt.
Nem hiszel nekem.
- Elhiszem, hogy láttál valamit. - Nem.
Nem. Azt nem hiszed, hogy volt a házban valaki.
És a telefonom, Kevin? Mivel magyarázod a képeket?
Talán a barátod, Nick lőtte őket.
Hű, tényleg?
Mondom, talán.
Te mondtad, hogy az időkódok alapján akkor egyedül voltál itthon.
- Egy hotelban alszom. - Milyen pénzből?
A hitelkártyánk kimaxolva, a törlesztő a jövő héten esedékes,
Natalie, leállnál végre?
Ha látod, csak szólj!
Mr. Dadich, örülök, hogy újra látom. Köszönöm, hogy eljött.
- Én csak válaszokat szeretnék. - Megértem.
Átnéztük a biztonsági felvételeket.
Előtte ismertetném a felesége hivatalos vallomását.
A rendőrségi feljegyzések szerint a neje meglátta a behatolót, felrohant,
bezárta az ajtót, majd a behatoló valamiképpen bejutott hozzá.
Megint elfut, de egy könyvszekrény az útját állja.
A csapatunk szerint a szekrény helyzete nem esett egybe az elmondottakkal.
Mr. Dadich, az ön emlékei szerint
ez a beszámoló egyezik az ön által vélt igazsággal?
Igen.
Rendben.
A felvételen egyetlen másik személy sem látható.
Sem a nappaliban,
sem a hallban, sem a lépcsőn.
Mr. Dadich! Senki nem ment se ki, se be,
míg a felesége le nem vetette magát az ablakból.
Nem én találtam ki.
Nem is mondtam.
Olvastam a sorok között, Kevin.
Különben miért kérnéd, hogy újra szedjem a gyógyszeremet?
Álljunk meg egy pillanatra!
Natalie,
Szeretném tisztázni,
hogy itt senki nem gondolja,
hogy bármit is kitalált volna.
Higgyen nekem! Tudom, hogy hangzik,
de tudom, mit láttam. Nem vagyok téveszmés.
Soha nem lett volna szabad odaköltöznünk.
- De beköltöztünk, szóval… - Szóval eladjuk.
Miután ekkora felhajtást csináltál?
Mi. Úgy értem, mi csináltuk.
Igen. Visszaadhatjuk Claudiának és a férjének.
- Oké? Beszéltem Roberttel… - Beszéltél Roberttel?
Mikor?
Amikor elmentem Claudiához beszélgetni a házról.
Jó okom volt rá!
Miért zavarnád őket holmi kísértettel a házban,
- mikor ott gyilkolták meg a családjukat? - Nem tudom.
De miért érdekelnek jobban mások érzései, mint az enyémek?
Nem értem, miért én vagyok a rossz, mikor csak vigyázok magunkra.
Nem ismered a határokat.
Azt csinálsz, amit akarsz, és nem érdekelnek mások érzései.
És mi van azzal, ahogy én érzek, Kevin?
Még sosem hasonlítottál ennyire anyádra, tudtad?
Akkora seggfej vagy!
Miért mondasz ilyet?
Remek.
Menj csak el, mint mindig! Rohadt gyáva vagy!
Kevin?
Mit csinálsz?
Kevin! Istenem!
Valaki segítsen! Hívjanak mentőt!
Sajnálom. Minden rendben lesz.
Valaki hívjon mentőt!
Mrs. Dadich!
Összefüggően beszél,
és nincs jele memóriavesztésnek vagy más fizikai traumának.
Oké, akkor mi történt?
Foglaljon helyet, kérem!
Hallott már a neriumról.
Nem.
Mérgező anyag.
Azért kérdezem,
mert nyomokban kimutattuk a férje vérében.
Ha valaki hosszú ideig, kis adagokban fogyasztja,
egészségromlást okozhat, kezdve a hányással,
izomgyengeséggel egészen a rohamokig vagy szívritmuszavarig.
Néha szívmegállásként diagnosztizálják.
Van ötlete, hogyan kerülhetett a vérébe?
Látni akarom Kevint.
- Azt nem engedhetem. - Ő a férjem. Hogy érti…
Megértem, Mrs. Dadich, de most a rendőrökkel van.
Miért nem foglal helyet?
Az ön oldalán vagyok, Natalie.
Nem úgy érzem.
Csak próbálom megérteni.
A férje kórházi aktája szerint
jó ideje fogyasztja ezt az anyagot.
Miért akarnám megölni a férjemet, mikor a házasságunk megmentésén dolgozunk?
Talán mert Nick Scott visszatért a városba.
Maga pedig inkább őt választja. Fiatal, megbízható, jóképű.
Elindítja a karrierjét.
- Szeretem a férjemet. - Talán elborult az agya.
Láttam, hogyan menekült egy láthatatlan behatoló elől.
- Volt valaki a házamban. - Talán csak mert rádöbbent,
hogy a férje sosem fog megbocsátani önnek.
Így fejezi be a beszélgetést?
Ha nem tartóztat le, szeretnék visszamenni dolgozni.
Csak nyugodtan.
- Hogy érzed magad? - Jobban, mint tegnap.
Ma este főzni akartam.
Kívánsz valamit?
Dolgoznom kell a projektemen.
Averyvel.
Igen.
Biztos, hogy ennyire hajtanod kell?
Most jöttél ki a kórházból.
Ez adja a jegyünk felét. Nincs más választásunk.
Plusz lemaradtunk. Nem akarom, hogy minden az ő nyakába szakadjon.
Nem viszed el az ebédedet?
Nem, nem akarok semmi nehezet enni.
Könnyűvel kezdem.
- Szia! - Szia!
Üdv, segíthetek?
Bocs.
Te olyan…
gyönyörű nő vagy.
Szerintem eltévesztetted a házat.
Mindig a dolgok közepébe csapsz?
Meg kell kérjelek, hogy távozz. Hé, mit művelsz?
Egek, tényleg szeretsz küzdeni.
Gyere ide!
Gyere ide! Hé!
Reméltem, hogy szoknyában leszel, és kicsit megkönnyíted a dolgom.
Jézusom, hölgyem! Mi a…
Baszd meg!
Többször nem emelsz rám kezet.
Jó hírem van.
Azonosítottuk a támadóját.
Travis Murray.
A kamera felvette, ahogy körbejárta a házat a támadás előtt.
Úgy véljük, egy ideje figyelhette a házat.
Szóval most mit csináljunk? Szerezzünk ügyvédet? Pereljük be?
Nem igazán.
Nem tudjuk letartóztatni.
- Tessék? - Van egy nyomozás,
amelynek hatására Travist minden vád alól felmentik.
Hogy érti ezt? Betört a házunkba.
Robert Sorrentino, aki eladta önöknek a házat…
Neki mi köze van ehhez?
Sorrentinót pár órája őrizetbe vették.
Bevallotta, hogy köze van hozzá.
Azt mondja, hogy egy idegen támadót küldött a nejemre?
A nyomozók találtak egy netes bejegyzést Travis Murray keresési történetében,
amelyben szerepel Mrs. Dadich neve,
és egy online forrásból származó fotó.
„Jobb szeretem, ha meglepnek.”
Igen.
Egy felhívás volt az apróhirdetések között.
Mrs. Dadichet magányos, elégedetlen háziasszonynak titulálta,
akinek a spontán, szubmisszív szex a fétise, lehetőleg idegenekkel.
Szerencsére a nyomozóink egészen Robertig vissza tudták követni az IP-címet.
Robert beismerte az eredeti felhívás posztolását is,
amellyel kiprovokálta a vandalizmust,
és a folyóirat-előfizetéseket is.
Mr. Sorrentino azt állítja, nem akart önöknek ártani,
csak el akarta önöket ijeszteni, hogy visszalépjenek az adásvételtől.
A feleségemet majdnem
megerőszakoltatta,
és megverette.
Olyan traumákat szenvedett el, hogy nem tud a házunkban aludni.
Halálra mérgezte a kutyámat,
és engem is megpróbált.
Várjon, Mr. Dadich!
Egyelőre Mr. Sorrentino tagadja, hogy betette volna a lábát az ingatlanba.
Azt mondja, nincs tudomása a felesége elleni támadásokról,
és soha nem volt hozzáférése neriumhoz.
Ne mondja!
Persze, hogy tagadja!
A csalás egy dolog, de gyilkossági kísérlet?
Nézzék! Az embereink éjt nappallá téve dolgoznak, hogy vallomásra bírják.
Őrizetben tartjuk a már beismert vádpontokért.
Azt mondta, van jó híre is.
Hát, igen.
A kihallgatása során
arra jutottunk, hogy valamiféleképpen köze lehet
a korábbi tulajdonosok halálához.
- Hogyhogy? - Mrs. Sorrentino nem tudta,
hogy Robert jelentős tartozást halmozott fel.
A ház, amit a sógora hagyott rá,
volt az egyetlen pénzforrása.
Hallgatnom kellett volna rád.
Sajnálom.
Saját magamat is azzal etettem,
hogy ha kivárok,
majd meggondolod magad.
De mindketten tudjuk,
hogy soha többé nem fogsz megbízni bennem.
Nem 100%-osan.
Szerintem ideje beszélnünk
a különköltözésről.
Legalábbis egy kis időre.
Ez adja a jegyünk felét.
Ne vegyék félvállról!
Keressék egymást, keressenek engem! Óra után itt leszek.
Néhányan már tudják.
Mennyiért vetted a cipődet?
Nem akarod tudni.
- Mert úgy festenek… - Már-már obszcén, milyen drága volt.
Fel kéne venned.
Mi értelme?
Egyértelmű, hogy nem akarja, hogy otthon legyek.
Ő a feleséged.
Vedd fel a telefont!
Szia! Én vagyok az.
Azt sem tudom, hol kezdjem.
Sajnálom, amit tegnap mondtam.
Nem gondoltam komolyan.
Gondolom, még dolgozol,
de ha hazajönnél, szívesen veled tölteném az estét.
Szeretlek.
Ébren várlak.
Hívj fel!
Nem értem.
Az emberek már csak ilyenek.
Meggondolják magukat.
Ami azt illeti, sokszor.
Tudod,
ezt holnap is folytathatjuk.
Kevin!
Menj haza!
Jesszusom, Natalie!
Szedd össze magad!
Utálom ezt a rohadt házat.
Halló?
Szia, hogy vagy?
Megvagyok.
Úton vagyok haza.
Merre voltál?
Azt mondtad, ne jöjjek haza, szóval…
Mikor?
Az sms-ben.
Kevin, nem írtam neked semmit.
Nézem az üzeneteket.
Ha akarod, küldök róla egy képernyőfotót.
- Üdv, mennyi a virág? - 8,95.
- Frissek, ugye? - De mennyire!
A bátyám,
persze, indulatos volt, de nem volt gyilkos.
Neki is viszonya volt?
Egy titokzatos pasival, akit senki sem ismert.
Erin tervezte a házat az alapoktól.
Az a ribanc forralt valamit.
Ki maga?
A fényképen…
az maga?
Ne, kérem! Nem sikítok, ígérem.
Csak beszélgetni akarok.
Ő hozta ide, ugye?
Erin?
Azt akarta, hogy itt legyen vele.
És maga szerette őt.
Mindazok után, amit feladott,
mégis őt választotta, ugye?
KÁDBAN. GYERE TE IS!
Szörnyű, hogy itt tartotta magát.
Nem ezt érdemelte.
Nem.
Ne!
Ne, várjon! Hadd segítsek! Segítenék…
végezni vele.
Igen, segítek elrendezni.
És aztán együtt maradhatunk.
Igen.
Ő már nem szeret engem.
Elegem van a magányból.
Kicsit sok lett a gőz, Nat.
De gondolom, a romantikus hangulat számít.
Hát itt vagy!
A szexi vadász dolog bejön, de a fürdőszoba kicsit megsínylette.
Szia!
Alszol?
Tiszta víz vagy.
Kevin!
Annyira sajnálom.
Nagyon szeretlek! Sajnálom.
Semmi baj. Gyere, menjünk!
Jól vagy.
Itt vérnyomok vannak!
Szétszéledni!
EGY HÓNAPPAL KÉSŐBB
Te jó ég!
Szia!
- Jesszusom! - Jól van.
Ne ijesztgess!
Én csak bejöttem a bejárati ajtón.
Segítenél kivinni a cuccokat?
Persze, de olyan jól csinálod,
- nem akarok belekontárkodni. - Még van nálam egy kés.
Miért nézel így rám?
Csak jól nézel ki.
Én hogy festek?
Oké, és a pillanatnak annyi.
Azt hittem, csak javítottam rajta. Azt elveszem.
Kösz az ajándékot.
Nem akartam megtartani, szóval…
Sziasztok! Átnéztem a szobákat, minden tiszta.
Hacsak nem külditek be Dave-et, mert az sem érdekelne, ha nem jönne vissza.
Semmi baj.
Hallottam, Garrett.
Az a bajusz megváltoztatott.
- Tudom. - Ez az utolsó doboz?
Jól van, menjünk!
- Kész vagy? - Igen.
Gyere, haver!
- Búcsút intünk a háznak? - De mennyire!
Csá, házikó!
- Majdnem meghaltak odabenn. - Igen.
LEGJOBB BARÁTUNK, MICHAEL DADICH EMLÉKÉRE
A feliratot fordította: Császár Hédi