Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Sunt 24 de grade în însoritul San Diego,
‎iar piesa numărul unu a zilei ‎e tot „Blush” de Koop.
‎Simt cum mă privești
‎Ar trebui să te fi obișnuit
‎Vrei să m-alungi, nu te ferești
‎Presiune nu mi-ar fi trebuit
‎Ceva îmi spune că n-ar trebui să te las
‎Ceva îmi spune că nu știu…
‎E ziua mea!
‎Chiar m-am străduit enorm
‎Să-ți arăt ce faci din mine…
‎Da!
‎O petrecere improvizată ‎cu cea mai bună prietenă din clasa întâi!
‎E ziua ta!
‎Hai, mișcă-te, lasă-te în jos!
‎Ador cântecul, dar mi-e foarte foame.
‎Ajută-mă cu ceva!
‎Ce părere ai? ‎Farmecul sau criza sfertului de viață?
‎Acum, te asortezi cu lampa, deci…
‎- Ar ajuta o pălărie? ‎- Nu.
‎Nepoliticos!
‎- Ține! ‎- Mersi.
‎Vom începe ‎Cassie-bairamul mergând la clubul
‎unde am petrecut ‎după-amiaza decorând zona VIP.
‎- Am o idee nebunească. ‎- Te ascult.
‎În loc să ieșim de ziua ta, ‎ce-ar fi să stăm acasă,
‎să ne îmbrăcăm în colanți, ‎să facem puzzle-uri
‎și să comandăm tăieței?
‎Nu stăm acasă. E ziua mea.
‎Trebuie să mă distrez în stil mare.
‎Te-ai distrat în ultimii patru ani. ‎Poți sta o noapte acasă.
‎N-am mai făcut puzzle-uri ‎de mult. Uită-te la Mona!
‎Îi lipsește zâmbetul și e cam deprimant.
‎Nu renunț la petrecere. ‎E tradiție. Prietenii mei așteaptă asta.
‎Prietena ta cea mai bună ‎va avea o săptămână grea.
‎Am fost aleasă asistentă de cercetare.
‎Vom studia dinți fosili de marsupiali.
‎Nu înțeleg ce înseamnă asta, ‎dar felicitări!
‎Mai sunt doi asistenți, deci nu e mare…
‎E mare lucru. Ar trebui să sărbătorești.
‎Fiindcă, ia ghicește! ‎Astă-seară e sărbătoare!
‎Mă voi schimba. Din nou.
‎Schimbă-te și tu! Ne vom distra.
‎Plecăm cam într-o oră.
‎Te iubesc, prietena mea ‎de când aveam șase ani!
‎Bine.
‎- Ți-am spus ce drăguț arăți? ‎- De vreo 19 ori. Am înțeles.
‎Fiindcă am vorbit serios de fiecare dată.
‎Mulțumesc, Cassie. ‎Cine mai vine în diseară?
‎Vin Kayla, Maddie.
‎Te muți aici?
‎BUCĂTĂRIE
‎Bună!
‎Sigur că te muți. ‎Nu știu de ce am spus asta.
‎Bună! Suntem vecinele tale.
‎Sunt Cassie. Colega mea liniștită, ‎dar foarte inteligentă, e…
‎Lisa.
‎Stau toată ziua cu oase de dinozauri,
‎așa că nu-s prea obișnuită cu oameni.
‎- Bine. ‎- Lucrează la Muzeul de Istorie Naturală.
‎Eu compun muzică ‎pentru jocuri video toată ziua,
‎deci nu e multă interacțiune umană ‎nici pentru mine.
‎Scuze, sunt Max.
‎În mod normal, v-aș strânge mâna, ‎dar sigur aș scăpa astea
‎și am mare nevoie de ele.
‎- Permite-mi să-ți deschid eu ușa! ‎- Genial. Super.
‎Super.
‎Trebuie să plecăm, ‎dar bun venit în cartier!
‎- Da, mersi. Pe curând! ‎- Da.
‎- Nu te uita așa! ‎- Nu mă uit nicicum.
‎- Faci pe pețitoarea? ‎- N-am spus asta.
‎Dar să știi că am observat o scânteie.
‎Chiar așa?
‎Nu, n-a fost nimic.
‎Mă concentrez la muncă acum ‎și n-am timp de altceva.
‎Nici de vecinul nou, ‎cu accentul lui drăguț?
‎Eu nu-s ca tine.
‎- Bine. ‎- Nu!
‎Tu poți avea și viață socială. Eu, nu.
‎Organizez petreceri. ‎Face parte din meserie.
‎Am o cale de urmat.
‎Îmi fac treaba ca asistentă, ‎sunt promovată ca cercetătoare pe teren,
‎apoi lucrez cu paleontologul preferat.
‎Ți-o prezint pe amica mea, Distracție. ‎Nu știu dacă vă cunoașteți.
‎BRUTĂRIE
‎Să termin cu astea întâi!
‎Tatăl Yoghin o ia razna. ‎Publică o poziție nouă zilnic.
‎- Mi-a plăcut poziția ciorii. ‎- Nu-l încuraja!
‎Nu doar eu. Ai văzut ‎câți au apreciat studioul lui de yoga?
‎Știu. Am auzit de la toată lumea ‎cât de minunate sunt cursurile lui.
‎Să mergem și noi!
‎Nu, mersi.
‎Am avut parte de destulă yoga ‎cât să-mi ajungă o viață.
‎E drăguț că e pe rețelele de socializare. ‎Parcă vrea să ia legătura cu tine.
‎Da, îl iubesc, ‎dar e tatăl meu, nu amicul meu.
‎Îmi plac viețile noastre separate.
‎Dacă i-ai scrie un singur comentariu, ‎s-ar bucura enorm.
‎Bine, îi ofer o apreciere, ‎dar nu comentez. Mulțumită?
‎E începutul ‎celui de-al 19-lea Cassie-bairam.
‎Va fi cel mai tare!
‎Hei, Bob!
‎Bună, Cassie!
‎- Mulțumesc. ‎- Bun venit!
‎E persoana mea preferată. O iubesc enorm.
‎A venit Cassie!
‎- E foarte drăguț. ‎- Bună!
‎La mulți ani, Cassie!
‎CASSIE-BAIRAM
‎La mulți ani!
‎- Mă bucur să te văd. ‎- Nu e ziua mea, Jeremy.
‎Sunteți cei mai tari!
‎Da!
‎Cassie! Bea!
‎- E cântecul nostru. E Koop! ‎- Da.
‎- Să dansăm! ‎- Bine.
‎Haide!
‎Hai, fato! Să te văd!
‎Hai, Lisa!
‎Da!
‎Da, Cassie!
‎Zbor!
‎Atenție! Te lovești!
‎Bea!
‎Să beau? Asta vreți? Bine.
‎Mai mult!
‎Ce distracție!
‎- Tu! ‎- Ai tot băut.
‎Fiindcă îmi tot dădeai pahare!
‎Ești nebună! Nu țin pasul cu tine.
‎Următoarea oprire e casa lui Roddy.
‎Am închiriat un tobogan ‎care duce de pe acoperiș în piscină!
‎Ce e?
‎Vrei să pleci acasă, nu?
‎Nimeni n-ar observa ‎dacă ne-am furișa acasă acum.
‎Eu aș observa!
‎Știi că oamenii ăștia sunt groaznici, nu?
‎Încearcă să se distreze, ‎ceea ce ar trebui să faci și tu!
‎Îmi place să mă distrez.
‎Dar cu oameni ‎cărora le pasă dacă aș păți ceva
‎sau care m-ar plăcea ‎fără să închiriez un tobogan periculos.
‎Doar nu ești invidioasă!
‎Nu-s invidioasă ‎pe cei care par modificați pe calculator.
‎Mi se pare că ești invidioasă!
‎- Haide, Cassie, să mergem! ‎- Bine, o secundă!
‎Ești diferită când ești cu ei.
‎Cum adică?
‎Ai senzația că nu valorezi nimic, ‎dacă nu sari în ochi.
‎Măcar îmi fac prieteni ‎și nu mă ascund la birou.
‎Fiindcă viața nu presupune doar petreceri
‎și familiarizarea cu toți barmanii!
‎Începem. Viața mea ‎nu e importantă fiindcă socializez.
‎Nu înseamnă că nu muncesc din greu ‎dacă nu-s cercetătoare.
‎- N-am zis asta. ‎- Asta crezi!
‎Observ cum te prefaci interesată ‎de evenimentele organizate
‎și cum comentezi că nu-s mereu acasă.
‎De parcă tu mă înțelegi pe mine!
‎Spune-mi cu ce mă ocup!
‎Lucrezi la muzeu.
‎Dar ce fac acolo?
‎Nu înțeleg chestiile alea!
‎Eu nu înțeleg chestiile tale.
‎Tipic.
‎Nu mai ieșim împreună.
‎Doar noi două.
‎Suntem ocupate. Va trebui ‎să ne organizăm mai bine timpul.
‎Nu știu. Nu cred ‎că prietenia ar trebui să fie obositoare.
‎Eu nu gândesc așa, Lisa.
‎Dar se pare că tu așa gândești.
‎E bine.
‎Nu vreau ‎să rămânem prietene din obișnuință.
‎Sunt… o obișnuință?
‎Atât? Spui așa ceva, apoi pleci?
‎Poate că e timpul să recunoaștem ‎că ne-am dezobișnuit una de alta.
‎Cine e pregătit să meargă la Roddy?
‎Haideți! Scuze pentru mai devreme.
‎Monei îi lipsește zâmbetul.
‎Uite o piesă!
‎Pun asta aici.
‎Așa se rezolvă.
‎Vai, nu!
‎Nu.
‎Ce proastă sunt!
‎TOTUL DESPRE ACOLO SUS
‎RĂSCRUCILE DINTRE LUMI
‎Bună!
‎Scuze!
‎A ajuns pe internet?
‎Te-ai trezit!
‎Bun venit!
‎Stai liniștită! ‎E cercetare. N-a ajuns pe internet.
‎Eu sunt Val. Voi fi ‎supraveghetoarea ta în tranziția asta.
‎Mă bucur să te cunosc, ‎dră Cassandra Adeline Garcia.
‎Conform notițelor mele, ‎ți se spune Cassie. Ai 25 de ani…
‎În câteva zile.
‎Părinții: Howie și Sofia, divorțați.
‎Născută în 31 mai, decedată în 25 mai.
‎Decedată?
‎Îmi pare rău. Decedată în 26 mai.
‎Cine ești tu?
‎Eu sunt Val. ‎Sunt îngerul tău păzitor temporar.
‎Nu arăți ca un înger. ‎N-ar trebui să ai halo?
‎- Sunt doar pentru ocazii speciale. ‎- Aripi?
‎Nu, le-am retras acum multă vreme.
‎Nu se poate așa ceva.
‎Eram cu prietenii mei.
‎Știu! Am băut șampanie ‎cu fulgi de aur în ea.
‎Uneori, te face să halucinezi. ‎Acum, halucinez.
‎Nu. Nu e o halucinație. ‎Partea asta e mereu grea.
‎Cum să spun?
‎Da, ai murit.
‎- Nu mai spune asta! ‎- Ai văzut și tu…
‎- Am murit în baie? ‎- Da.
‎E din ce în ce mai rău!
‎Uite, totul va fi bine.
‎Vestea bună: s-a terminat ‎partea cea mai grea, acum că ai mu…
‎Că nu mai trăiești.
‎Nu e nevoie ‎să mai suporți neplăcerile omenești
‎ca inima frântă ‎sau cu durerile premenstruale.
‎Viața de apoi e ca o zi lungă la SPA.
‎Dacă ai noroc, poate dura o eternitate.
‎Deci, am ajuns sus?
‎- Ei bine… ‎- Am coborât? Sunt jos?
‎Ești la mijloc. Îi spunem „Între-lumi”.
‎Adică, nu la VIP?
‎Sigur. Asta e sala de așteptare personală. ‎E spațiul unde te simți în siguranță.
‎E proiectat special pe gustul tău, ‎ca tranziția ta să fie mai confortabilă.
‎Toți cei care mor ajung Între-lumi?
‎Nu. Poate că ar trebui ‎să-ți dau o broșură.
‎Nu am nevoie de broșură. Spune-mi tu!
‎Nu poate fi mai nebunesc de atât.
‎Între-lumi e pentru cei ‎care au treburi neterminate pe Pământ,
‎ca tine.
‎Ce treburi neterminate?
‎Primești o a doua șansă ca să te împaci
‎cu o listă de oameni,
‎iar dacă reușești, ești trimisă Acolo Sus.
‎Dacă nu, e…
‎Doar că… Da, știi tu…
‎- E… Da. ‎- E…
‎Da.
‎Dar credeam că e pentru criminali ‎și cei care n-o plac pe Beyoncé.
‎- Fac parte cu mândrie dintre fanii ei. ‎- Da.
‎Nu, e un sistem cu niveluri. Da.
‎Vrei Acolo Sus. Crede-mă!
‎Ești gata să-ți vezi lista?
‎Acum? Nu. Nu sunt gata.
‎Parcă am mers cu un montagne russe ‎cu spatele și legată la ochi.
‎Te obișnuiești.
‎Stai, suntem acasă la tata.
‎Bună, tată!
‎Bună!
‎De ce nu răspunde?
‎Nu te vede și nu te aude.
‎Nu doar el.
‎Poftim? Nu, nu se poate.
‎Nu putem risca să-i speriem ‎pe oamenii de pe Pământ. Sunt fragili.
‎Hei! Tată!
‎Sunt eu, Cassie. ‎Preferatul și singurul tău copil.
‎Pe mine nu mă lăsa să mănânc prostii.
‎Ce se întâmplă?
‎Și de ce e așa de multă mizerie? Asta…
‎nu-i stă în fire.
‎E Tatăl Yoghin. Trăiește sănătos,
‎își face propria ‎kombucha.
‎De cât timp am murit?
‎Val, de cât timp?
‎- De un an. ‎- Un an?
‎Parcă a trecut o zi.
‎Timpul e altfel acolo.
‎Poate trebuia să iau broșura.
‎Ultima oară a fost așa când a plecat mama.
‎După ce…
‎ai răposat,
‎el a renunțat.
‎Când l-ai văzut ultima oară?
‎Nu știu. Am…
‎Tot am vrut să-l vizitez, ‎dar am avut evenimente.
‎Am apreciat o poză de-ale lui. Se pune?
‎Da.
‎De asta e pe lista mea?
‎E în doliu.
‎Are nevoie de ceva ‎care să-i redea speranța.
‎Spune-mi ce să fac!
‎Ar trebui să vezi restul listei.
‎Lisa? Serios, Val? ‎Nu, mersi. Nici să n-aud.
‎Sigur că poți să auzi. ‎Nici nu s-a pus problema asta.
‎Dar dacă mă omor cu firea cu tata? ‎Ai înțeles ce vreau să zic.
‎Mă prefac că ea nu e pe listă.
‎De ce te temi să-ți revezi prietena bună?
‎Fosta prietenă bună. Nu mă tem.
‎Doar că s-au petrecut multe.
‎Nu știu dacă vreau. ‎Unele prietenii se termină.
‎N-ar trebui să aleg ‎cine e pe listă? E viața mea de apoi.
‎Se ascunde în munca ei de când ai murit.
‎Mereu pleacă ultima de la serviciu.
‎Ce-ar fi s-o sărim pe Lisa ‎și să trecem la următorul?
‎- Accept orice, nu mă plâng. Jur pe roșu. ‎- Nu. Nu fac asta.
‎Dar îți arăt cine urmează pe listă.
‎Să fie Koop!
‎Cum faci asta?
‎Poți și tu. ‎Face parte din dotările îngerești de bază.
‎Te concentrezi asupra locului, ‎pocnești din degete sau dai din cap.
‎Unui înger îi place să facă cu ochiul.
‎Personalizează mișcarea! Și ai ajuns.
‎Deci, pot merge oriunde?
‎Nu, nu oriunde.
‎Te poți teleporta ‎doar în locurile unde e nevoie de tine.
‎Fără ocoluri.
‎- Am înțeles. ‎- Bine. Acum, înapoi la listă.
‎- Nu știu dacă sunt pregătită. ‎- Morgan, mai încet!
‎Așteaptă-o pe mami!
‎Ce rapidă ești acum!
‎- E… ‎- Mama ta.
‎N-am mai sunat-o de când ne-a lăsat.
‎E Sofia pentru mine.
‎E sora mea vitregă?
‎N-am cunoscut-o.
‎Deci ai niște treburi neterminate.
‎Putem pleca, te rog?
‎Sunt doar trei nume.
‎Nu sunt ușoare.
‎Poți face asta, Cassie.
‎- Am încredere în tine. ‎- Doar tu.
‎Ai cinci zile pe Pământ ‎până la ziua ta ca să termini lista.
‎Stai, cinci zile?
‎De ce nu? Știi ce? ‎Ce-ar fi să le reducem la două?
‎Și mai bine, ne descurcăm cu una!
‎Gândește-te că e Cassie-bairamul, ‎ediția din viața de apoi!
‎E… E Cassie…
‎Nu, ai dreptate.
‎Bine.
‎De fiecare dată când vei avea ‎sufletul împăcat, va dispărea un nume.
‎Cum să fac asta dacă nu pot comunica?
‎Vei găsi tu o cale.
‎Pot să trimit mesaje? ‎Să scriu pe Twitter? TikTok?
‎Nu, nu și cu siguranță nu.
‎Măcar am superputeri, ‎cum ar fi controlul minții?
‎Doar la nivel de înger păzitor.
‎Trebuie să înveți ‎să iei legătura cu cei apropiați.
‎Și dacă nu pot?
‎Sunt aici, dacă vei avea nevoie de mine.
‎Dar nu între 12:00 și 16:00.
‎Glumeam. E o glumă.
‎Uite, voi fi mereu aici pentru tine.
‎Mai ai întrebări înainte să începem?
‎Ei bine,
‎de fapt, eu…
‎Mă întrebam…
‎Da, știu la ce te gândești.
‎Și da,
‎poți schimba garderoba.
‎Închizi ochii ‎și îți imaginezi ce vrei să porți.
‎Dar ai voie ‎să faci asta doar o dată pe zi,
‎așa că profită!
‎E foarte sclipitoare.
‎Asta e partea mea preferată de aici.
‎CINCI ZILE, 24 DE ORE ‎00 MINUTE, 00 SECUNDE
‎Cred că e timpul să încep.
‎S-o cheme cineva pe Marie Kondo! ‎Aici nu-i nimic care să aducă bucurie.
‎LISA, SOFIA, TATA
‎Lisa mai întâi.
‎Super.
‎Intru direct în pâine.
‎Bine.
‎Ce ar face Val?
‎Am reușit.
‎Ce mama tocilarilor e aici?
‎Cine ești și ce ai făcut cu camera mea?
‎Bună!
‎Vecinul drăguț încă locuiește aici. ‎V-ați îndrăgostit?
‎- Bună! ‎- 'Neața!
‎- Abia acum ai ajuns acasă? ‎- Da.
‎Fac coloana sonoră a unui joc
‎despre vikingi zombi post-apocaliptici, ‎pe motociclete.
‎Pare jalnic când spun asta cu voce tare,
‎dar chiar e mișto
‎dacă-ți plac vikingii post-apocaliptici, ‎care merg pe motociclete.
‎Te duci devreme la muncă. N-am ceas.
‎Da, mie…
‎Mie îmi place să ajung ‎înaintea tuturor. Liniștea e…
‎Liniștitoare.
‎- Exact. ‎- Da.
‎- Tu înțelegi. ‎- Sigur.
‎- Da. ‎- Da.
‎Sper că, într-o zi, ‎când programele noastre se vor sincroniza,
‎vom putea ieși împreună?
‎- Da. ‎- Da?
‎- Bine. Bine, da. ‎- Da.
‎- Da, mi-ar plăcea. ‎- Genial.
‎- Bine, am plecat. ‎- Da.
‎- O zi bună! ‎- Mulțumesc. Și ție.
‎- Mă bucur că te-am văzut. ‎- Pa!
‎A trecut un an și tot n-ai ieșit cu el?
‎Bine că m-am întors!
‎Ținând cont de cearta noastră, n-a fost ‎chiar cea mai fericită sincronizare.
‎Mai ești supărată pe mine?
‎Știu că ar trebui să fiu supărată pe tine, ‎dar simt că nu e bine.
‎Când s-a deschis brutăria?
‎Urăsc când rămân în urmă!
‎'Neața, Emme! Ce faci?
‎Bună! Comanda ta te așteaptă.
‎Măi să fie… Emme, mă răsfeți.
‎Cine e? ‎Îți cunosc prietenii, dar pe ea n-o știu.
‎- Bine. ‎- Iată!
‎Ce miroase așa?
‎Lucrez la o rețetă de negrese. ‎Sunt abia scoase din cuptor. Vrei una?
‎Întotdeauna voi fi cobaiul tău.
‎Cum merge treaba? ‎Simți că te-ai mai obișnuit cu locul?
‎Merge bine treaba.
‎Tot n-am văzut mare parte din oraș. ‎Ar trebui să ies mai mult.
‎Patiseriile nu-s un subiect grozav.
‎Nici oasele.
‎Aș vrea să dau ‎o petrecere aniversară pentru brutărie.
‎- Ar fi grozav. ‎- Ai grijă! E fierbinte.
‎Bine.
‎Mi-e dor de negrese. ‎De ce n-am murit de la ciocolată?
‎E incredibilă.
‎E făcută cu dragoste. Și agavă.
‎Trebuie să muncesc, ‎dar mersi. Pe mai târziu!
‎- Ciao! ‎- Pa!
‎Pa!
‎Cum merge cu lista ta?
‎Ești genul tăcut, nu?
‎Deci…
‎asta e viața ta acum.
‎Bine.
‎Ai ajuns înaintea mea. Iar.
‎Agitată.
‎Ai consumat ceva?
‎Data viitoare, adu-ne și nouă!
‎Da.
‎- Ce vrei, Raj? ‎- Ai aflat?
‎Ce să aflu?
‎Dr. Redding organizează săpături ‎la Hell's Creek în vară
‎și caută un cercetător de teren junior.
‎Stai, dr. Marion Redding? Glumești?
‎Nu doar atât, dar maestra însăși va veni
‎și va ține interviuri. ‎Urmează să mă înscriu în…
‎camera de relaxare.
‎Foaie de înscriere.
‎Învechită metodă! Dar îmi place.
‎Ce mai aștepți? Scrie-ți numele!
‎L-i…
‎Multă concurență, nu?
‎Și alege doar o singură persoană.
‎Cred că știm cu toții pe cine.
‎R-a-j. B-r-i-t-t-o.
‎Patru spații rămase.
‎Nu-l asculta! Vrea ‎să te intimideze în cel mai jalnic mod.
‎Mă înscriu mai târziu.
‎Am mult de lucru, ‎așa că nu mă pot gândi la asta acum.
‎Sigur.
‎Renunți?
‎Succes garantat, Britto.
‎Ce-i așa de important?
‎Am lăsat un fermier în sala de așteptare ‎cu tematică de grajd. Ești bine?
‎E despre Lisa!
‎E tare încăpățânată. ‎Nu cred că am șanse de reușită.
‎Nu pare să-mi ducă dorul. ‎Nu există vreo urmă că am existat.
‎Să vezi! M-a înlocuit o colegă ‎care pare fan al ‎dark web-‎ului.
‎- De ce nu spui nimic? ‎- Ai spus suficient pentru amândouă.
‎Știu că e greu să te întorci,
‎dar nu ești uitată.
‎Nu știu ce să zic.
‎Dacă nu te mai gândești ‎doar la tine și te uiți atent,
‎vei afla că are nevoie de tine.
‎De ce dormi?
‎Ratezi tot ce se întâmplă în lume.
‎Lisa, trezește-te!
‎Trebuie să vorbim.
‎Lisa, trezește-te!
‎Trezește-te!
‎Haide, Val! Nu e corect.
‎Cum să fac asta dacă ea ‎nu mă aude și nu mă vede?
‎Am nevoie de puțin ajutor!
‎Piper, dă mai încet jocul!
‎Încerc să dorm.
‎De ce nu mă lași să dorm?
‎- Ce se întâmplă? ‎- Nu știu.
‎Dar a mers!
‎N-ai ce căuta aici. Nu.
‎Mă poți vedea?
‎Ăsta e un vis. Poate un coșmar. ‎Munca a fost stresantă.
‎Mă și auzi?
‎N-ar trebui să se întâmple asta.
‎E grozav. ‎Și nebunesc, dar mai ales grozav.
‎Nu ești aici. Nu. Ai murit.
‎Da, a fost nasol.
‎Nu cred în orice ai fi tu.
‎Nu-s ceva înfricoșător! ‎Sunt un înger păzitor. Nu oficial.
‎Așa am înțeles eu. ‎Funcțiile nu sunt importante acum.
‎Mă voi întoarce.
‎Nu într-un mod amenințător! Ci unul bun.
‎E plăcut să pot vorbi iar cu tine.
‎Te rog, pleacă! Te rog…
‎Scuze că întrerup, ‎dar să vezi ce s-a întâmplat! Lisa…
‎Te aude și te vede. Da. ‎Toată lumea știe. Ești la modă.
‎Am auzit zvonuri, dar n-am mai văzut.
‎Înainte, era destul de ușor ‎să intri în contact,
‎dar, acum, e aproape imposibil, ‎fiindcă nimeni nu mai e atent.
‎S-a întâmplat.
‎Clipa când prietena ‎te privește terorizată nu se uită.
‎Toți se holbează de parcă aș fi inorog.
‎Asta e Bârlogul Îngerilor. ‎E centrul de comandă dintre lumi.
‎Inorogii sunt în altă zonă.
‎O carte? Serios?
‎Da. Cum să nu iubești cărțile?
‎Bine.
‎MĂ VEZI ‎CE URMEAZĂ?
‎Aici.
‎Da. Aici.
‎Bine. E destul de rar.
‎„Spiritul poate influența lumea materială
‎doar când e văzut de subiect.
‎Se întâmplă mai ales în cazurile
‎în care cei implicați ‎au avut o legătură tare strânsă.
‎Li se mai spune suflete pereche ‎sau spirite înfrățite.”
‎Deci,
‎s-ar putea să fie o problemă de sistem
‎sau e așa doar în cazul vostru.
‎- Ar trebui să testăm. ‎- Bine.
‎Haide, vorbește cu cineva! ‎Să vedem ce se întâmplă!
‎Așa. Bună! Care-i treaba?
‎Haide!
‎Bună! Ce mai faceți?
‎Alo?
‎Doamnelor! Îmi plac pantofii tăi.
‎Nu? Nimic?
‎Bine. Nimeni nu răspunde.
‎De obicei, eu sunt sufletul petrecerii, ‎nu stau pe margine. E… ciudat.
‎Ești cam veselă ținând cont ‎că ai de rezolvat o problemă.
‎Câtă energie!
‎Nu e frumos?
‎Știi expresia „îngerul de pe umăr”? ‎Asta vreau să fiu.
‎Un înger păzitor prezent ‎în toate etapele vieții.
‎Nu doar la final.
‎- Și de ce nu faci asta? ‎- Nu e decizia mea.
‎Mă latră câinele?
‎Te vede!
‎Animalele sunt mai deschise ‎către lumea spirituală. Și unii copii.
‎Nu, scumpule, lucrăm. ‎Du-te la stăpânul tău!
‎Haide!
‎Putem vorbi cu animalele?
‎Nu noi. Eu. Da, e peste puterea ta.
‎Scuze.
‎Așa, deci străinii nu reacționează.
‎De fapt, e bine. Mai puține de rânduit.
‎Să încercăm cu un apropiat!
‎Nu-s multe de povestit ‎de când n-am mai vorbit.
‎Încearcă să-mi vorbească?
‎Nu m-am mai văzut cu femeia aceea, Maria.
‎E drăguță. Doar că nu sunt pregătit.
‎Face asta de când ai plecat. ‎Îi aduce alinare.
‎Toată camera asta.
‎Studioul de yoga merge bine.
‎Încă mă concentrez mai mult ‎la gestionat decât la predat.
‎Există cereri pentru cursul meu de yoga. ‎Ar trebui să-l reiau.
‎Doar că mă simt vinovat să continui, ‎când tu nu mai ești aici.
‎Mi-e dor de tine.
‎Am vrut doar să te apăr. ‎Nici asta n-am reușit.
‎Dar, tată, m-ai apărat.
‎Mai știi cântecul ‎pe care ți-l cântam când erai mică?
‎Nu-mi amintesc.
‎Încearcă! Poate-mi voi aminti.
‎Asta a fost demult.
‎Îmi pare rău că nu te-am vizitat.
‎Că am râs de fotografiile Tatălui Yoghin.
‎Îți voi arăta că sunt bine.
‎Cumva.
‎Putem merge la mama ta.
‎Nu-s pregătită pentru ea.
‎Mă întorc la Lisa. Vreau să repar asta.
‎A trecut deja o zi, profită de ea!
‎E clar, e un atac cerebral.
‎Stai, Lisa!
‎- Și tu ai simțit? ‎- Nu se poate așa ceva.
‎Să-ți explic, bine? Sau măcar să încerc.
‎E o listă. Și, ca să ajung ‎la petrecerea din rai…
‎Pleacă!
‎O ușă? Serios?
‎Ei, hai!
‎Să analizăm niște fosile!
‎Nu te voi răni. Vreau să vorbim.
‎Dacă nu vrei să vorbim acum, nu te oblig.
‎În regulă. ‎Dar nu plec nicăieri înainte să vorbim.
‎Nu. Lucrez prea mult.
‎Munca excesivă poate provoca vedenii.
‎Bine. Sunt bolnavă! ‎Tare bolnavă. Sunt bolnavă.
‎- Altfel, n-are logică. ‎- Poate că nu, dar se întâmplă.
‎PROASPĂT SCOS DIN CUPTOR
‎Nu te rușina, gustă!
‎Câtă vreme să mai treacă?
‎Ți-ar prinde bine ‎un covrig cu caramel și cafea.
‎Bine.
‎Sau doi.
‎Să mergem înăuntru!
‎Locul are mult potențial, ‎dar ce-i cu mileurile astea?
‎Vrei un ceai calmant sau…
‎Nu. Nu de asta am nevoie.
‎Ci de un exorcist.
‎Nu te pot ajuta cu asta.
‎Bine. Se împlinește un an ‎de la moartea celei mai bun prietene.
‎- Cred că mă înnebunește. ‎- Colega de apartament?
‎- I-ai spus despre mine? ‎- Da, ea.
‎Va părea ciudat,
‎dar vorbește cu mine
‎și o văd.
‎Nu pare ciudat. Era prietena cea mai bună. ‎E parte din tine.
‎Mersi că m-ai ascultat!
‎Doar… Chiar aveam nevoie ‎să vorbesc cu cineva.
‎E aici acum?
‎Bau!
‎Da. Crede…
‎că brutăria trebuie înfrumusețată.
‎Sunt deschisă la orice ‎ca să atrag clienți.
‎Vezi? E de acord cu mine. Încep s-o plac.
‎Fiecare își alină durerea cum poate.
‎- E un compliment când se întorc. ‎- Nu pare un compliment.
‎- Ar vrea prietena ta un ecler? ‎- Nu o încuraja!
‎Mulțumesc că ai înțeles, Emme. Doar…
‎Am nevoie să fiu singură o vreme. ‎Asta am de gând să fac.
‎Cine refuză un ecler? ‎L-aș lua, chiar dacă nu pot mânca.
‎Ce-ar fi să mă lași puțin singură?
‎Bine.
‎- Cum a fost plimbarea? ‎- Bine, gata.
‎Caut terapeuți.
‎N-am vrut să te sperii. ‎Bine? Și eu încerc să înțeleg totul.
‎Asta se întâmplă fiindcă ne-am certat?
‎Dacă aș fi știut că e ultima dată ‎când ne vom vedea…
‎Și eu aș fi procedat diferit.
‎De asta ești aici? Din cauza celor spuse?
‎Așa zice…
‎- Dumnezeu? ‎- Val.
‎Femeie? Știam eu.
‎E supraveghetoarea mea. ‎Îngerul păzitor temporar.
‎Ca să ajung mai sus, ține-mi pumnii,
‎ar trebui să vă ajut ‎pe tine, pe tata și pe mama.
‎N-am nevoie de ajutor.
‎N-am făcut eu lista.
‎Vreau să îți arăt ceva.
‎Am găsit-o sub patul tău.
‎Tatăl tău a luat celelalte lucruri.
‎- Nu ți-ai recunoaște camera. ‎- Am văzut.
‎M-am gândit s-o păstrez.
‎- Am crezut că m-ai uitat. ‎- Poftim?
‎Am fost una ‎în viața celeilalte dintotdeauna.
‎De ce ai crede asta?
‎Când ești mort, ești mult mai nesigur.
‎Astea-s de la mama ta?
‎Da.
‎Cărți poștale din locurile uimitoare ‎pe care le-a vizitat după ce ne-a lăsat.
‎Vrei…
‎să facem
‎un puzzle?
‎Încă îl ai.
‎S-ar putea să lipsească unele piese.
‎L-am găsit pe jos în dimineața aia.
‎N-o pot lăsa pe Mona fără zâmbetul ei.
‎Nu știu ce se întâmplă, ‎probabil mi-ar trebui un RMN,
‎dar mă bucur mult că te-ai întors.
‎Și eu mă bucur.
‎Bună, Piper!
‎Ești bine?
‎Nu.
‎- Ce crezi că face? ‎- Spălare de bani, piratare.
‎Lucruri normale.
‎- E aproape ca pe vremuri. ‎- Aproape.
‎- Se poate mai bine? ‎- Cu muzica iubitului tău, Koop?
‎Nu alegi pe cine iubești!
‎Uiți că eu ți l-am prezentat.
‎E sufletul meu pereche. Are o piesă nouă.
‎- Adică un album. ‎- Serios? Câte am ratat!
‎Da. Google, piesa „Drive”, de Koop!
‎- Petrecere dansantă improvizată! ‎- Petrecere dansantă improvizată!
‎Știam că-ți va plăcea!
‎Uite cum mă las!
‎E pe val.
‎Îmi place!
‎Te miști bine.
‎- Poftim! ‎- Nu mai am nevoie de mâncare.
‎Da.
‎- Scuze. ‎- Nu-i nimic.
‎Nu-mi imaginez o lume fără tăieței.
‎Am mâncat mai des la tine decât la mine.
‎Mai ales când învăța ‎tata să gătească, mai știi?
‎- Părinții mei te iubesc. ‎- Și eu pe ei.
‎Știu că ai crezut ‎că tatăl tău era prea protector.
‎- Sufocant. ‎- Dar a făcut tot ce a putut, Cassie.
‎Da.
‎Da, încep să-mi dau seama.
‎Se aude de alături?
‎Nu te deranjează?
‎Nu mă deranjează.
‎Nu! E foarte talentat, drăguț și deștept.
‎Încă ești cu gândul la el!
‎Și ce-ai de gând să faci?
‎Nimic.
‎Ne e bine așa.
‎- Nu vreau să stric treaba. ‎- Ce să strici?
‎Trebuie să lupți pentru ce vrei. ‎Ca interviul ăla.
‎Vrei postul, dar nici nu te-ai înscris.
‎- De unde știi? ‎- Sunt peste tot.
‎Deși ai studiat oase, ‎nu știi să profiți când ai un os de ros.
‎- De când așteptai să spui asta? ‎- Când ai ales specializarea?
‎Mereu ai știut ce vrei, ‎iar eu am admirat asta.
‎Serios? Pentru că obișnuiai ‎să mă tachinezi des fiindcă lucram atât.
‎Bine. Făceam asta ‎când trăiam și m-am înșelat amarnic.
‎Știu!
‎De asta sunt aici.
‎Ca să-ți fac lipeala cu Încântătorul Max!
‎Sunt sigură ‎că există motive mai importante…
‎Asta e doar încălzirea.
‎Dacă auzim muzica lui, ‎o aude și el pe a noastră.
‎Cum nu te duci tu la el, ‎îl facem pe el să vină la tine.
‎Google, redă Koop!
‎- Redă Koop! ‎- Nu cred că vorbește îngereasca.
‎Un pic de ajutor?
‎Google, redă Koop!
‎Dă mai tare, ‎ca să pară că te distrezi de minune.
‎Va fi curios și va veni aici. ‎Metodă științifică.
‎Google, dă volumul cât mai tare, te rog!
‎Da.
‎- Bine. Ce facem acum? ‎- Așteptăm!
‎Trei,
‎doi…
‎Ce s-a întâmplat cu unu?
‎E mai timid decât credeam.
‎- Ce faci? ‎- Îi bat la ușă.
‎- Nu! ‎- Ba da!
‎Cassie! Ce jenant!
‎Bună! Hei! Am auzit că asculți ‎muzică și voiam să bat la ușă,
‎dar n-am vrut să deranjez, ‎așa că n-am apucat să mai bat.
‎- Dai petrecere aici? ‎- Cine, eu? Nu.
‎Doar ascult la maximum.
‎E prea tare? Pot s-o opresc.
‎Google, oprește muzica!
‎Nu e nevoie să faci asta ‎pentru mine. E un cântec fain.
‎- Pot să-l pornesc din nou. ‎- Nu, dacă nu vrei.
‎Mai știi când am spus ‎că am vrea să ieșim împreună?
‎Koop filmează un clip muzical mâine.
‎- Ce? ‎- Amicul meu e regizor.
‎M-a invitat să văd platoul.
‎M-am gândit…
‎- Se pierde. Invită-l aici! ‎- Gata!
‎- Gata? ‎- N-am spus nimic. Tu?
‎Invită-l în casă!
‎Vrei să intri? Cred că am vin în frigider.
‎Bine. Da. Mi-ar plăcea.
‎Bine. Îmi plac încălțările.
‎Miroși curat. Un început bun.
‎Da, parcă am intrat la mine în casă.
‎Doar că aici e mult mai mare ‎și-i mai puțin înghesuit.
‎Cam evident. ‎Prietena mea e un geniu. Mai încearcă!
‎Nu cred! Îți plac puzzle-urile?
‎Și mie.
‎Da. Petrec zile întregi făcând asta.
‎- Tocmai m-am reapucat. ‎- Nu cred.
‎Făceam asta cu prietena mea, Cassie.
‎Poftim! L-am găsit într-un colț,
‎deci nu știu dacă mai e bun.
‎Vechi. Fain.
‎Doar ce e mai bun pentru tine.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎Ai fost arestat? ‎Cum stai cu scorul de credit?
‎- Ești bine? ‎- Sunt bine.
‎E dezgustător.
‎Până la fund.
‎Vom răzbi împreună.
‎E adorabil.
‎Sigur ți-a fost greu ‎să-ți pierzi prietena.
‎- Cât a trecut? Un an? ‎- Săptămâna asta, da.
‎- Îmi pare rău. ‎- Mersi.
‎Deși, uneori, am senzația ‎că plutește deasupra mea.
‎Vă stau în drum. Am înțeles. Am plecat.
‎Ce mai fac dinozaurii? Tot dispăruți?
‎Da. Așa s-a întâmplat.
‎Da, lucrez cu fosile.
‎Mi se pare o alinare ‎să ții o bucată de istorie în mână.
‎Da, înțeleg. E mai ușor ‎să crezi în ceva tangibil, nu?
‎Exact. Da, mereu am fost de părerea asta.
‎Pe o scară de la unu la zece, ‎cât de mare fan ‎Jurassic Park‎ ești?
‎- Nu, vreo 20. ‎- Douăzeci!
‎Se uita mereu la el.
‎Mereu.
‎L-am văzut des.
‎Și Indiana Jones.
‎Ele-s de vină pentru latura mea tocilară.
‎Îmi place latura asta a ta.
‎Târziu. Se face târziu.
‎Eu…
‎Trebuie să lucrez mâine.
‎Da. Sigur că da.
‎Păi,
‎mersi că m-ai invitat.
‎Și pentru vinul îndoielnic. A fost grozav.
‎Ne vedem în curând. Da?
‎Da.
‎- Fain. ‎- Fain.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Un început bun. ‎Trebuie să-nveți să duci treaba la capăt.
‎Chiar îl plac.
‎Atunci, bine că l-ai dat afară!
‎Bine. Trebuie să mă culc.
‎Nu mă urmări cum dorm! E dubios.
‎Am înțeles, căpitane.
‎Mândră de tine!
‎Doamne, ce proastă sunt!
‎Ce-a fost în capul meu?
‎De ce l-am dat afară?
‎Am dat-o în bară.
‎Ce prostie!
‎„Mersi pentru vin”? Cine spune așa ceva? ‎Parcă era ospătărița mea.
‎Doamne, de ce nu pot ‎s-o invit în oraș ca un om normal?
‎Am dat-o în bară.
‎Ce-a fost în capul meu?
‎- Parcă plecam de la priveghi. ‎- Chiar se potrivesc.
‎„Îmi place latura asta a ta”? ‎Cine spune asta?
‎„Sunt Max, vecinul ciudat ‎cu care nu vei mai vorbi.”
‎Bine. Frumos, frate. Ești dat naibii.
‎Bine.
‎DE FĂCUT:
‎MERGI LA KOOP
‎Ce drăguț!
‎Am întârziat!
‎DE FĂCUT: ‎MERGI LA KOOP
‎Poftim? Serios? ‎N-am timp de așa ceva, Cassie!
‎Așa.
‎Piper, nu uita cecul pentru chirie!
‎Măiculiță!
‎- Hei! ‎- Îmi pare rău. Nu te-am văzut.
‎E un moment prost. Întârzii la muncă și…
‎E în regulă. ‎Tocmai mă duceam să iau o cafea.
‎- Grozav. ‎- Ce coincidență!
‎Da, se poate spune și așa.
‎Ascultă, ar fi trebuit ‎să te întreb aseară,
‎dar ai vrea să mergem împreună ‎la filmarea aia cu Koop?
‎M-am gândit că ar fi fain să vedem ce…
‎Da.
‎Bine. Pot să te iau ‎la 16:00, dacă îți convine.
‎La 16:00?
‎Nu-s genul de fată care pleacă devreme ‎de la muncă, dar de ce nu?
‎Da, e bine la 16:00.
‎Să nu întârzii!
‎Și cafeaua?
‎Așa! Nu. Scuze.
‎Am uitat că acum ‎sunt în mijlocul unei licitații pe eBay
‎pentru caseta VHS originală cu ‎Labirintul.
‎Ar trebui să mă întorc la asta.
‎N-am timp de odihnă. Pe mai târziu, da?
‎- Bine. Pe mai târziu! ‎- Pa!
‎Pa!
‎Mersi, zână bună!
‎- Nu fac cum trebuie? ‎- Nu.
‎- Dar acum? ‎- Nu.
‎Încep proiectul ‎„Scoate-l pe tata din starea lui!”
‎Ce să fac mai întâi?
‎Hai, tată! ‎Știu că ești tentat să încerci asta.
‎Atât? Nici măcar poziția câinelui?
‎Fiica ta care evită yoga ‎vrea să ia legătura cu tine.
‎Înțeleg aluzia, universule.
‎Sau Cassie.
‎LISA, SOFIA (MAMA), TATA
‎- Arată bine. ‎- Mereu…
‎Pune-ți un clopoțel!
‎Vrei să nu mă mai auzi?
‎Nu vreau să creadă ‎lumea că vorbesc singură.
‎Uită-te în jur! ‎Toți par să vorbească singuri.
‎Nu ne descurcăm să vorbim între noi.
‎- Surprinzător de profund. ‎- Am momentele mele.
‎E o zi mai proastă.
‎Din fericire, cea mai bună prietenă a ta ‎e aici, chiar dacă are căști.
‎Vreau să-l ajut pe tata. Să-i vezi casa! ‎E un dezastru. Și nu mai face yoga.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Nu-i stă în fire.
‎Deși, știi ce? ‎N-a mai publicat nimic de mult.
‎Da. Cu el nu pot comunica așa, ‎deci încerc să fiu creativă.
‎Am…
‎Am văzut-o și pe Sofia.
‎Era cu fiica ei. Sora mea vitregă, Morgan.
‎- Se jucau în parc. ‎- A venit la înmormântare.
‎Vreau să fiu fericită pentru ea,
‎dar, când o văd așa de senină,
‎mă doare și mă enervez și e…
‎Nu e o reacție angelică.
‎N-am de unde să știu asta,
‎dar pare o reacție umană.
‎Nu știu cum să îndrept lucrurile.
‎O notificare. Să vedem ce e!
‎S-a întors Tatăl Yoghin!
‎Indiferent de metodă, a dat roade!
‎Deci…
‎Deci?
‎- Ești gata pentru marea întâlnire? ‎- Ce întâlnire?
‎Glumești? Sunt îngrozită! ‎De ce crezi că mănânc atât?
‎Noroc că m-am întors.
‎Știu.
‎Așa e bine, nu?
‎Asta porți când ți-e rău ‎și mergi la farmacie după sirop.
‎Nu toată lumea are ‎proviziile tale nesfârșite de haine noi.
‎Îmi place asta.
‎Da. Cu ruj roșu.
‎- Bine, nu exagera! ‎- Ruj roz?
‎În regulă.
‎Stai!
‎- Ruj roz. ‎- Ruj roz.
‎Să vedem!
‎Da, îmi place. Nu știu. Mi se potrivește?
‎- Arăți perfect. ‎- Serios?
‎Compozitorul ăla drăguț ‎va fi dat pe spate. Vino aici!
‎A venit!
‎- Stai! ‎- Haide, să mergem!
‎Stai! Încă un lucru. Stai așa!
‎- Întoarce-te! ‎- Nu mă mai stropi! Încetează! E aici.
‎Arăți…
‎Și tu arăți așa.
‎- După tine. ‎- Mersi.
‎Cu plăcere.
‎Mersi!
‎Și are maniere.
‎Ce faci aici?
‎Nu pot rata șansa să-l văd pe Koop. ‎Nu mă vei observa.
‎Cassie!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Ești bine? ‎- Super.
‎O PRIVIRE
‎Cred că am găsit ce-mi place cel mai mult
‎E mai aproape decât credeam
‎Deschide-mi ochii, fato ‎Poți să mă duci acolo?
‎Te-am mai văzut sau doar visam?
‎Și am senzația
‎De fiecare dată când te privesc
‎Și am senzația
‎Că stau pe loc ‎Deși alerg fără să mă opresc
‎E nevoie de-o privire și mă îndrăgostesc
‎Pot să fie și o sută de oameni în jur
‎Dacă vrei să riști ‎Ai putea să mă iubești
‎E nevoie de-o privire ‎Doar o privire
‎Plutesc tot mai sus…
‎Mersi.
‎- Pentru? ‎- Că ne-ai adus.
‎- Suntem recunoscătoare. ‎- Suntem?
‎Am spus „suntem”? ‎Mă refeream la mine. Chiar apreciez.
‎Mă bucur că ai venit.
‎De fiecare dată când te privesc
‎Și am senzația
‎Că stau pe loc ‎Deși alerg fără să mă opresc
‎E nevoie de-o privire și mă îndrăgostesc
‎Rahat!
‎Pot să fie și o sută de oameni în jur
‎Dacă vrei să riști ‎Ai putea să mă iubești
‎E nevoie de-o privire ‎Doar o privire
‎Bună baricadă îngerească!
‎Știu că-l placi, dar nu e pe lista ta.
‎Îl putem adăuga, te rog? ‎Era chiar acolo. N-am putut rezista.
‎Nu te mai uita așa! ‎Privirea dezamăgită mă derutează.
‎Îți reamintesc că ai un termen limită.
‎Mai ai două zile. ‎Nu a dispărut nimeni de pe listă.
‎Încerc. E mai greu decât credeam.
‎Ești pe drumul cel bun.
‎Concentrează-te!
‎Deschide-ți inima!
‎E posibil să fie ‎doar puțin mai bun decât al tău.
‎Merge cu regretul?
‎Da.
‎Pentru regret.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎- Serios? ‎- Scuze, nu…
‎- Scuze. ‎- Ești bine?
‎Crampe la genunchi. Ce moment nepotrivit ‎pentru asemenea durere!
‎Am crezut… ‎Suntem împreună sau sunt eu confuz?
‎Max, nu, îmi pare rău. ‎Sunt puțin agitată și am multe pe cap.
‎Mărturisesc.
‎Eu…
‎te plac de când ne-am cunoscut.
‎Da?
‎Da.
‎Mărturisesc. Și eu te plac tot de-atunci.
‎S-ar putea să regret ‎că spun asta cu voce tare,
‎dar am o dorință copleșitoare ‎de a te săruta.
‎Îmi plac mărturisirile.
‎Se vede că a fost o întâlnire frumoasă.
‎Vrea să mai ieșim.
‎Scuze că am apărut neinvitată. ‎Îmi trăiesc „neviața” prin tine.
‎E în regulă. Dar te rog ‎să nu mai vii la alte întâlniri!
‎Fără însoțitoare.
‎Am înțeles.
‎- Mă bucur că a mers bine. ‎- Chiar așa.
‎Am stat toată noaptea de vorbă.
‎E tare interesant!
‎Știe o grămadă de trupe necunoscute.
‎În plus, mi-a adus o pătură ‎înainte să spun că mi-e frig.
‎Și miroase foarte bine. A pin și pizza.
‎- Te îndrăgostești de el. ‎- Da.
‎De ce plângi?
‎Nu-s lacrimi de tristețe.
‎- Tot sunt lacrimi. ‎- E momentul tău. Nu e vorba despre mine.
‎Doar că…
‎încep să-mi dau seama ‎că nu voi mai avea parte de un prim sărut.
‎Sau de o întâlnire uimitoare
‎sau de una proastă.
‎Dar, cel mai rău,
‎nu voi fi aici ‎ca să-ți urmăresc succesele în carieră.
‎Nu voi fi aici ca să văd ‎cum te căsătorești și devii mamă.
‎- Vei fi o mamă extraordinară, Lis. ‎- Mersi!
‎Copiii tăi vor ști mereu că sunt iubiți.
‎În plus,
‎vor fi cei mai tari la științe.
‎- Așa e, nu? ‎- Să știi.
‎Poate că sunt lacrimi de tristețe.
‎Nu e corect.
‎Nimeni n-ar trebui să moară tânăr.
‎Trebuie să cred că există un motiv.
‎Chiar dacă nu știu care anume.
‎- E numai vina mea. ‎- Nu!
‎Dacă aș fi stat cu tine în seara aia, ‎nu s-ar fi întâmplat asta.
‎S-ar fi întâmplat oricum. ‎Mi-era dat să mor.
‎Când erai mică și ai tăi se certau,
‎eu îți distrăgeam atenția cu un puzzle.
‎Aveai pijamale în plus ‎pentru mine când nu voiam să merg acasă.
‎- Mereu mi-ai fost alături. ‎- Nu în noaptea aia.
‎Te-am auzit când ai bătut la ușă și…
‎Nu mi-am iertat asta niciodată.
‎Nu gândi așa!
‎În mod ciudat, a fost bine.
‎Acum, poți să-ți trăiești viața. ‎Nu e nevoie să-mi mai porți de grijă.
‎Doar nu vorbești serios.
‎Nu pot să mint. Sunt aproape înger.
‎Ei bine,
‎aș vrea să-ți mai fiu alături o dată.
‎Nu știu de ce ar trebui să-mi pese.
‎Doar m-a părăsit.
‎Dar e pe lista mea, deci…
‎Dacă nu-ți pasă, ‎de ce i-ai păstrat cărțile poștale?
‎Cum pot să te ajut cu mama ta?
‎Nu pot să cred că locuiește aici. ‎Exact de asta a fugit.
‎- Bună! ‎- Bună! M-am bucurat că ai sunat.
‎Intră!
‎Mulțumesc.
‎Mă gândeam să stăm de vorbă pe terasă.
‎Am făcut limonadă. Vrei? Am și ceai.
‎Am și suc de fructe. Știu că-ți plăcea.
‎Un pahar de apă e de-ajuns.
‎- Ce mai faci, Lisa? ‎- Bine.
‎- Mai lucrezi la muzeu? ‎- Da.
‎Am avut multă treabă, dar merge bine.
‎- Bine. ‎- Dv. ce mai faceți?
‎Sunt ocupată cu Morgan.
‎- Ea e Morgan. ‎- S-o văd și eu!
‎- Ce drăguță e! ‎- Seamănă mult cu Cassie.
‎Da, uite, are același rânjet răutăcios.
‎S-ar fi înțeles. ‎Am vrut să le fac cunoștință,
‎dar am vrut întâi să mă împac cu Cassie.
‎Aș vrea să încep.
‎Deci,
‎am găsit astea ‎în cutia lui Cassie cu amintiri.
‎Doamne!
‎Le-a păstrat?
‎Era singura cale de a te cunoaște. ‎Spune-i asta!
‎Cred că așa v-a simțit mai aproape.
‎Îi citeam ‎Mary Poppins.
‎A vrut să vadă Londra. A fost vreodată?
‎N-am plecat nicăieri. ‎Speram să te întorci la mine.
‎Nu, n-a fost.
‎Păcat. I-ar fi plăcut.
‎Primul tip pe care l-a plăcut ‎venise aici din Anglia.
‎- Ian. ‎- Ian.
‎Unul dintre multe lucruri ‎pe care le avem… Aveam în comun.
‎Am ratat multe din viața ei.
‎Sigur a fost derutantă pentru ea ‎partea cu întâlnirile.
‎Da, dar mama ne-a ajutat pe amândouă ‎când am avut întrebări mai dificile.
‎Întreab-o de ce a plecat!
‎Sunt sigură că vă e greu ‎să vorbiți despre asta…
‎dar Cassie a vrut ‎să știe de ce ați plecat.
‎N-a existat un singur motiv.
‎Cu ce ți-am greșit?
‎A fost din cauza lui Cassie?
‎Nu, niciodată.
‎Cassie era un înger.
‎A fost doar vina mea.
‎Eu…
‎Eram tânără.
‎Credeam că știu mai multe decât oricine.
‎Precum Cassie.
‎Aveam o imagine romantică ‎a rolului de mamă și de soție.
‎În realitate,
‎nu eram pregătită ‎să fiu responsabilă pentru cineva.
‎Privind în urmă, îmi dau seama ‎că Howie a fost răbdător și iubitor,
‎dar, atunci,
‎mi s-a părut sufocant.
‎Am spus și eu asta.
‎O vreme, Howie mi-a trimis
‎fotografii și scrisori
‎cu povești despre ea.
‎N-am știut asta.
‎N-am răspuns de rușine, așa că s-a oprit.
‎M-am convins ‎că ilustratele erau un substitut potrivit
‎și că, într-o zi, voi putea ‎să-i explic totul, că vom uita ce-a fost.
‎Pare ridicol când o spun cu voce tare.
‎Am dezamăgit-o.
‎Ultima oră, am văzut-o la absolvire ‎și am fost ca două străine.
‎Țin minte.
‎E prea târziu pentru a îndrepta lucrurile.
‎Nu mi-o voi ierta niciodată.
‎Bine, am auzit suficient. Vreau să plec.
‎Dacă ea ar fi aici,
‎ce i-ați spune?
‎Ce faci? N-am întrebat eu asta.
‎Că regret că n-am dus-o la Londra.
‎Că trebuia să fiu acolo
‎și s-o ajut cu temele,
‎s-o consolez când avea coșmaruri.
‎Am luat multe decizii egoiste.
‎Dar un lucru nu s-a schimbat…
‎Un lucru nu s-a schimbat: ‎dragostea pentru ea.
‎Dacă ea ar fi aici…
‎i-aș spune că ziua când s-a născut
‎a fost printre cele mai frumoase ‎din viața mea.
‎Iar fuga mea
‎a fost cel mai urât moment.
‎Sper să știe cât de rău îmi pare.
‎Da.
‎Știe.
‎Ești bine?
‎Bună!
‎Cum să terminăm ‎dacă nu avem toate piesele?
‎E foarte enervant. ‎De ce ai ales puzzle-ul ăsta?
‎Sigur vrei să vorbim despre puzzle?
‎Știi ce greu a fost ‎să nu pot spune tot ce am vrut?
‎Chiar nu știu.
‎Am ani întregi de întrebări.
‎Dar, stând lângă ea, am descoperit ‎că voiam doar să țip sau să fug.
‎Așa mamă, așa fiică.
‎Dar n-ai făcut-o, ‎iar ăsta e un lucru foarte bun.
‎I-ai fi spus dac-aș fi fugit?
‎- Nu mi-a plăcut cum ai dirijat discuția. ‎- N-am dirijat nimic.
‎Am înțeles că avea nevoie să-ți vorbească,
‎iar tu aveai nevoie s-o asculți.
‎Trebuia să fie decizia mea!
‎Sunt de partea ta, Cassie.
‎Mi-am dat seama ce voia. ‎Trebuia să auzi ce are de spus!
‎Nu înțelegi!
‎Cum ai putut?
‎Ai o viață perfectă, ‎un viitor perfect. Eu n-am nimic.
‎Bine, ești supărată pe mama ta. ‎E de înțeles, dar…
‎Știi ce? E…
‎Nu-i normal să te răzbuni pe mine.
‎Te deranjează „neviața” mea?
‎Iar începem. Tipic.
‎Am murit înainte să am șansa să trăiesc!
‎Și pe mine mă doare! Te-ai gândit la asta?
‎După cearta noastră,
‎când ai murit, ‎a trebuit să suport vina acelei discuții.
‎Să merg înainte. ‎Să-mi continui viața fără tine.
‎Te-ai descurcat. ‎N-a mai rămas nimic din mine.
‎Doar o cutie cu mărunțișuri.
‎După tot ce s-a întâmplat, ‎nu pot să cred că ne certăm.
‎Da.
‎Eu sunt moartă,
‎deci nu-ți face griji, ‎nu vor mai fi certuri.
‎Nu poți veni cu mânia asta aici!
‎M-am întâlnit cu mama. ‎I-am făcut rost de iubit Lisei.
‎Am vorbit cu tata, deși nu mă aude.
‎Nu e de ajuns? Trebuie să mă mai întorc?
‎Dacă nu vrei, nu.
‎Mulțumesc.
‎Ce-ar fi să te conduc la lift?
‎Când ajungi acolo, apasă „B”, pentru Beci.
‎- Foarte nostim. Pricep. ‎- Ba nu.
‎De ce ai risca să pierzi ‎tot ce ai reușit până acum?
‎Pentru o ceartă?
‎Te-ai descurcat grozav.
‎- Așa crezi? ‎- Da. Tu nu?
‎Nu știu. Probabil.
‎Speram să nu fie nevoie să-ți spun, ‎dar n-am ce face.
‎Dacă vrei să se termine acum, ‎pot să te ajut.
‎Dar, dacă îți lași lista neterminată,
‎tot binele pe care l-ai făcut va dispărea.
‎Puf!
‎Totul?
‎Lisa?
‎- Tata? ‎- Totul.
‎E îngrozitor.
‎Nu le pot face asta.
‎Deci, te-ai hotărât?
‎Tată, chiar trebuie să vorbim…
‎- Ce caută aici? ‎- Mai vrei ceai?
‎Te rog!
‎Nu pot să cred că te-ai lăsat ‎de contabilitate pentru yoga.
‎Glumeai des despre asta, ‎dar nu mă așteptam s-o faci.
‎Glumeam și că voi deveni ‎toboșar într-o trupă.
‎- Îmi amintesc. ‎- Asta a fost o alegere mai bună.
‎Ți se potrivește.
‎N-ai fi zis asta acum câteva zile. ‎Ultimul an a fost o provocare.
‎Știi, m-a vizitat Lisa azi.
‎Știu că va părea nebunesc.
‎În timpul vizitei…
‎am avut senzația ‎că era și Cassie lângă mine.
‎Știu ce vrei să spui.
‎Semăna mult cu tine.
‎Fără frică, independentă.
‎Înfrunta orice situație ‎fără să stea pe gânduri.
‎Mai mult decât orice, avea o energie
‎care lumina totul în jurul ei.
‎După ce a plecat Lisa…
‎Am vrut neapărat să te văd.
‎Vreau să știi cât de rău ‎îmi pare că am fugit.
‎Nu așa mă așteptam să decurgă lucrurile.
‎Plecarea ta m-a forțat ‎să devin un om și un părinte mai bun,
‎până și când ea nu voia asta.
‎Sper că, într-un fel, am reușit să reduc ‎cicatricile pe care le-ar fi avut.
‎Sigur ai reușit.
‎Te-am reținut destul.
‎Mulțumesc.
‎Nu știu dacă e de la lemnul de palo santo ‎sau de la ceaiul de păpădie,
‎dar simt că, oriunde ar fi ea, Cassie…
‎Ne-a reunit.
‎Mamă, stai!
‎Te iert.
‎LISA, SOFIA (MAMA), TATA
‎LISA, TATA
‎Sunt mândră de tine.
‎Mi-a plăcut.
‎Îmi dau seama. Pari mai senină.
‎Hei,
‎am nevoie de o favoare. ‎E pentru o cauză bună, jur!
‎Fără înjurături.
‎Nu am înjurat!
‎E o brutărie, iar proprietara ‎pare un om foarte grijuliu.
‎Știu că nu e pe lista mea, ‎dar cred că o pot ajuta odată cu tata.
‎Nu suntem pețitoare.
‎Știu, dar le-ar prinde bine ‎câte un om bun.
‎Și așa i-aș mulțumi lui Emme ‎că i-a fost aproape Lisei.
‎N-am mai întâlnit pe cineva ‎care să vrea să adauge pe listă.
‎N-am mai cunoscut pe cineva ca tine.
‎Îți permit.
‎Mulțumesc!
‎Ești cea mai tare! Mulțumesc!
‎Dar e același termen limită. ‎Mâine e ultima ta zi.
‎Mă descurc.
‎Perfect.
‎Nu pot s-o las așa. ‎E o brutărie, nu subsolul bunicii.
‎TRÈS DÉLICIEUX! ‎CAFENEA ȘI BRUTĂRIE
‎„ÎȚI FACEM ZIUA DELICIOASĂ” ‎PRIMA ANIVERSARE
‎E tot mâna ta, Cassie?
‎Îmi place că mereu crezi în mine.
‎Morgan, ‎mijita, ‎te-ai îmbrăcat?
‎Plecăm în cinci minute.
‎Nu vrem să întârziem iar.
‎Vrei ceai?
‎Mă poți vedea?
‎Te-am văzut și în parc.
‎Nu ți-e frică?
‎Ești îngerul meu păzitor.
‎Roag-o pe mama să-ți citească asta!
‎Bine.
‎Rămâne între noi, da?
‎Dr. Redding.
‎Aș vrea să fie Cassie aici.
‎Sunt aici.
‎Bună!
‎Am o bucată din tine.
‎- De la primul nostru puzzle. ‎- Da.
‎E talismanul meu norocos.
‎Credeam că te-am supărat.
‎Nu există ranchiună în viața de apoi.
‎Dar aici?
‎Nu. Nu vreau să mai pierd ‎din timpul pe care-l mai avem.
‎- Nici eu. ‎- Nu!
‎- Nu pot explica o îmbrățișare. ‎- Bine gândit.
‎Da.
‎Care e problema? ‎De ce eziți? N-ai cum să pierzi postul.
‎Da, exact.
‎Și dacă-l pierd?
‎Vei supraviețui și vei da de ceva mai bun.
‎Nu.
‎Uită-te la mine! Vrei postul?
‎- Da. ‎- Ești cea mai potrivită pentru asta?
‎Da.
‎Nu mă convingi. Încă o dată. ‎Ești cea mai potrivită pentru asta?
‎Sunt cea mai potrivită pentru asta!
‎Prietena mea dură! ‎Viața e prea scurtă ca să te temi.
‎Da, Cassie. ‎Eu mănânc pe pâine slujba asta.
‎Dacă aș primi postul, aș fi atât de bună, ‎încât ar numi o fosilă după mine.
‎- Aș… ‎- Înscrie-te cu energia asta!
‎Corect! Întâi, mă înscriu. Apoi, domin.
‎Da.
‎Am creat un monstru.
‎Îmi place.
‎Poc-poc. Noroc!
‎Bună!
‎Am auzit lucruri bune despre tine, Lisa.
‎Și mă bucur că ai hotărât ‎să vii la interviu. Chiar ultima.
‎O mișcare îndrăzneață.
‎Le arăți rivalilor ‎că nu-ți faci griji din cauza lor.
‎N-am plănuit asta…
‎Modestia e un mit vândut femeilor ‎acum multă vreme.
‎Fii mândră de munca ta!
‎De ce paleontologie?
‎Îmi place să sap
‎și am urât să-mi spună lumea ‎că nu e o carieră potrivită pentru o fată.
‎Cel mai mult mi-a plăcut ‎că e o alinare să studiezi adevărul.
‎Fosilele sunt ‎ca o legătură tangibilă cu trecutul.
‎Dar acum, eu…
‎am început să învăț…
‎și din ce nu văd.
‎- Pa! ‎- Pa!
‎- Pe curând!
‎Cassie?
‎L-am primit!
‎Am primit postul!
‎L-ai primit!
‎Mulțumesc că m-ai încurajat. ‎Nu reușeam fără tine.
‎- A fost meritul tău. ‎- Nu pot să cred.
‎- Eu pot. ‎- E cea mai frumoasă zi din viața mea.
‎Sunt mândră de tine!
‎Vii diseară la Emme? Vin cu Max.
‎N-aș rata așa ceva.
‎Ai ajuns!
‎Mulțumesc că ați venit.
‎Scuzați-mă! Salut!
‎Am ajuns unde trebuie?
‎Dacă ai venit la petrecere, da. ‎Eu sunt Emme.
‎Vrei o prăjitură de casă cu răvaș?
‎Sigur că da.
‎„Nu-i nevoie să mai cauți.”
‎Cred că ăsta e locul potrivit.
‎Cum ai auzit de serata mea?
‎Sincer, casa mea era plină de fluturași.
‎Fără explicații. Am bănuielile mele, ‎dar nimeni nu le-ar crede.
‎Sinceră să fiu, magazinul meu ‎nu arăta așa când am închis aseară.
‎M-am trezit dimineață și iată!
‎Am și eu bănuielile mele.
‎Cineva are grijă de noi ‎sau trebuie schimbate încuietorile.
‎Vrei ceai verde?
‎- Am ‎sencha, matcha… ‎- Matcha?
‎Sigur că da.
‎- Cum spuneai că te cheamă? ‎- Howard.
‎- Mi se mai spune Howie. ‎- Howard.
‎Înseamnă „inimă puternică”.
‎A mers mai bine decât mă așteptam.
‎E fascinantă multitudinea de moduri ‎prin care ne putem câștiga existența.
‎- Ia te uită! ‎- Haide!
‎Bine.
‎Aș vrea să fac ‎fără gluten și fără lactate.
‎Ce întorsătură!
‎Te prezint.
‎Uite!
‎- Bună, domnule Garcia! ‎- Lisa!
‎Bună!
‎- Ce cauți aici? ‎- Dar dv.?
‎- Bun venit la petrecere! ‎- Bună, Emme!
‎E clientă fidelă. Și probabil ‎unul dintre motivele transformării.
‎Dacă aș ști cum ai intrat…
‎N-am de gând să spun.
‎El e Max. El…
‎e…
‎Iubitul. Bună!
‎- Stai, scuze. E în regulă? ‎- Sigur.
‎De unde vă cunoașteți?
‎Lisa și fata mea ‎erau cele mai bune prietene.
‎- Ce? Ești tatăl lui Cassie? ‎- Da.
‎Am auzit multe despre ea.
‎Trebuie să sun pe cineva. Revin.
‎- Bine. ‎- Bun.
‎Cineva a avut treabă. ‎Încă faci pe Cupidon?
‎Ce să fac dacă s-au intersectat?
‎Tot nu poți vorbi cu el?
‎Nu.
‎E ultima mea zi. ‎Dar pare mai fericit și asta e important.
‎Ce înseamnă asta?
‎Poți veni oriunde sunt eu?
‎Dacă ai nevoie. De ce?
‎După petrecere, ‎vreau să mă găsești. Fără întrebări.
‎- Ce pui la cale? ‎- Nu ești singura cu surprize.
‎Trebuie să mă găsești după, ‎nu înainte, bine?
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Salutare!
‎Mulțumesc că ați venit.
‎Suntem aici pentru iubita noastră Cassie.
‎Săptămâna asta se face un an ‎de când ne-a părăsit,
‎dar nu vreau să vorbim despre pierdere,
‎căci asta e și săptămâna ‎când a venit în viețile noastre.
‎Cu toții știm că viața lui Cassie ‎a fost o petrecere continuă.
‎Mai ales în săptămâna aniversării ‎sau, cum îi spunea ea…
‎- Cassie-bairam. ‎- Cassie-bairam.
‎Lampioanele plutitoare ‎pe care le aveți acum
‎îi vor transmite ce vreți să-i spuneți.
‎Când vor pluti pe apă, gândurile voastre
‎vor ajunge la ea.
‎Morgan, ce-ar fi să-l pui tu prima? Bine?
‎Până acum, am crezut că eu vă ajut pe voi,
‎dar îmi dau seama
‎că voi m-ați ajutat pe mine.
‎Nu-s pregătită să te mai pierd o dată.
‎Am primit o a doua șansă. ‎Nu toată lumea poate spune asta.
‎Să știi că nu ești ‎doar cea mai bună prietenă
‎și partenera de puzzle.
‎Ești familia mea.
‎Și tu, a mea.
‎Nu mi-aș imagina viața asta ‎sau oricare alta fără tine.
‎S-ar putea să nu te iubesc mereu
‎Dar, cât timp ele sunt…
‎Ăsta e.
‎E cântecul pe care mi-l cânta de mică.
‎Nu e nevoie să te îndoiești
‎Mă voi asigura că nu te oprești
‎Căci doar Domnul știe ‎Ce m-aș face fără tine…
‎Nu mă aude.
‎Cântăm împreună, bine?
‎De-ar fi să mă părăsești
‎Deși viața ar continua, crede-mă
‎Lumea n-ar mai însemna nimic
‎Deci, la ce m-ar ajuta să trăiesc?
‎Căci doar Domnul știe ‎Ce m-aș face fără tine…
‎Doar Domnul știe ce m-aș face fără tine…
‎Nu mă mai tem să plec, tată.
‎Te iubesc, scumpo.
‎Și eu te iubesc, tată.
‎Trebuie să plec.
‎LISA ‎TATA
‎Pa!
‎Nu ai prea mult timp.
‎Eu plec ultima de la petrecere.
‎Stai, te rog! Trebuie să mai găsesc ceva.
‎Trebuie să ne întoarcem la timp. ‎Nu sfida soarta!
‎- E important. Pentru Lisa. ‎- Cassie!
‎Uite-o!
‎Am găsit-o! Ultima piesă. Lista e gata.
‎- De ce te uiți așa? ‎- S-a scurs timpul.
‎La mulți ani, Cassie!
‎- Ce au hotărât? ‎- Ai ratat termenul limită.
‎Asta rămâne neschimbat.
‎Am încălcat regulile ‎fiindcă n-am respectat doar lista.
‎Totuși, ai făcut totul cu bună credință.
‎Faptul că ți-ai risca viața de apoi ‎ca să ajuți un om din afara listei
‎și că ți-ai asumat vina ca să mă aperi,
‎adică…
‎Altruism e puțin spus.
‎Deci n-ai probleme?
‎Și mai bine!
‎Datorită mărturiei tale,
‎am fost promovată.
‎Da? Val, e uimitor!
‎Știu!
‎Da.
‎Mi-e teamă să întreb.
‎Dar eu?
‎E timpul să aflăm.
‎Și, la ultima mea misiune…
‎Îmi va fi dor de tine, Val.
‎Lumea va fi un loc mai bun ‎cu tine de veghe.
‎Am fost preferata ta, nu?
‎Cassie,
‎știi că nu aleg preferați.
‎- Am reușit! ‎- Nu, tu ai reușit.
‎Acolo Sus te așteaptă.
‎Mulțumesc.
‎Urci?
‎Nu putem evita subiectul.
‎- Muzak, serios? ‎- Kooper Keene!
‎Cred că e un compliment, ‎fiindcă suntem amândoi aici.
‎Suntem amândoi aici?
‎Cum se poate? ‎E real ce se întâmplă? Tu ești real?
‎Da, sunt.
‎Încântat, Cassie.
‎Știi cum mă cheamă?
‎Cum? De ce?
‎E ciudată povestea.
‎Eram voluntar într-o zonă de dezastru ‎când s-a abătut iar dezastrul.
‎Am reușit să salvez câțiva oameni, ‎dar n-am supraviețuit.
‎- Îmi pare rău. ‎- Poți să mori și mai urât de-atât.
‎Da, așa e.
‎Val era în comisia îngerilor ‎care m-a trimis direct aici.
‎A spus că ne era predestinat ‎să ne întâlnim.
‎Va părea foarte ciudat,
‎dar simt că te știu dintotdeauna.
‎Și eu.
‎Și acum?
‎Nu știu.
‎N-am mai murit până acum.
‎Pornim?
‎Pornim.
‎Mulțumesc.
‎ÎN AMINTIREA LUI HENRI DE VILLIERS
‎Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă