Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
-Давай підніму, мамо. -Я сама.
Сідай.
Давай, сідай.
Я ж казала, будеш стільки працювати, цим і закінчиться.
Я маю працювати.
Подай мені подарунок.
Це тобі. Думаю, що сподобається.
Дивись.
Нова сорочка для твоїх мандрів.
Мамо, не треба викидати гроші на таке.
Викидати гроші?
Щоб ти в лахмітті мандрував? Ні!
-Краще продуктів купила б. -Але ти такий гарний.
Поміряй.
Красень, правда?
-Тобі личить. -Гарна.
Дуже.
Дивись, це ще не все.
Донна Ана…
Що?
Будеш читати у подорожі.
Ти обирала?
-Так. -Що тут написано?
«Пролітаючи…» О! Не роби так!
Давай, я приберу.
Дякую, мамо.
-Поїмо? -Так.
Читай молитву.
Дякуємо, боже, за їжу, що ти нам послав.
Хай у Матеуса буде вдала подорож.
Захисти та направ його на шляху.
Слава господу.
-Амінь. -Амінь.
-Ой! Прожени кота! -Пішов!
Не займай! Іди сюди.
-Він хоче нашу їжу. -Так
Ні, спочатку тобі.
-Сідай. -Їж першим. Ти важко працював.
Боже мій. Я поїм, але…
Їж більше. Ось.
-Досить. -Ні, візьми ще.
Я не голодна.
Вони тікають. Тікають від тебе.
Привіт!
-Матеусе. -Привіт.
-Ти готовий? -Готовий.
-Супер! -Знайомся, це моя мама і сестри.
Донна Ана, дуже радий.
-Я багато про вас чув. -Вітаю.
Я обов'язково зайду до вас на каву.
-Добре. -Тепер все зміниться, ось побачите.
Моїй мамі більше ніколи не доводилося сапати.
Це для вас, донна Ана.
На нас чекають великі зміни.
І це - тільки початок.
Я наполягаю, донна Ана.
Ви будете пишатися сином.
-Поїхали. Ми запізнюємось. -Поїхали.
Сан-Паулу чекати не буде!
-Як справи? -Привіт.
Привіт.
Як там Жулія? Мабуть, вже сумує за тобою.
Вже повідомлення мені шле.
Але я не надовго.
Лише зароблю стільки, щоб вистачило побудувати тут дім.
Скажений. Дозволяєш жінці тебе стримувати.
Я, наприклад, взагалі не повертався би.
Родина це головне, а вони тут. Я для них гроші заробляю.
Ти не можеш знехтувати можливістю вибратися звідси.
-Заробити, розбагатіти. -Так.
Я буду щотижня до барбершопу ходити.
-Круто. -Одеколон куплю…
Я ж потвора. Не слідкуватиму за собою, хто ж мене захоче.
Вмощуйтесь, дітки. За яких-то п'ять годин будемо в Сан-Паулу.
Самуелю.
Вітаю у великому місті, дітки.
Прокидайся!
З роду стільки машин не бачив.
В Сан-Паулу круто, скажіть?
Дивіться!
Він просто безкінечний.
Вітаю, сеньйор Лука!
Як ваші справи?
Не скаржуся.
Я привіз хлопців. Їм не терпиться розпочати.
Як доїхали?
Це Самуель.
Езекіел.
-Ісак і Матеус. -Радий знайомству.
-Звідки ви? -Вони всі з Катандуви.
На полі працювали?
-Всюди по троху працювали. -Ми не ледарі.
Добре.
Це все, сеньйор Лука?
Так, Жілсоне. Дякую.
-Я поїхав. Бувайте, дітки. -Дякуємо.
-Бувай. -Ходімо.
Це - буфет.
Тут майстерня.
Це все брухт.
Залиште речі на ліжках.
Мені потрібні ваші документи. Взяли?
А навіщо вам?
Для оформлення.
Ось, візьміть.
-Дякую. -Ось, сеньйоре Лука.
А як же наші договори?
Розберемося на днях.
З усією повагою, але ми приїхали чесно працювати за договорами.
Поговорю з кадровиком.
Нам завтра треба зробити сім поставок.
Починаємо о п'ятій.
А вечері не буде?
Жілсон казав, що нас годуватимуть.
Тут на розі є бар.
Ось вам чотири бакси.
-Завтра рано починаємо. -Так, пане.
З самого ранку.
Подивіться на будинки!
Куплю тут квартиру.
Оцей - мій. Тут я куплю.
З такої висоти всі люді, мабуть, маленькі.
Цей подобається.
-Так. -Нічогенький.
Всі готові замовити?
-Ще ні. -Дякую.
Як будете готові, покличте.
Я хочу стейк.
Ось цей.
-Це без гарніру? -Ось написано.
Ось це, бачиш?
Стейк підійде. Візьмемо два і поділимось?
Я не хочу читати, я їсти хочу. Боже!
Нам два фірмових стейка.
Два фірмових на чотирьох.
Бачили, що в нашій школі набор відкрили?
-Може, коли повернуся. -А ти закінчив?
-Закінчив вісім класів. -І не зміг кращу роботу знайти?
Тільки на полі вмію.
Ми там зустрілись.
-Ми важко працювали. -Важко?
Година йшла за дві, бо він не затикався.
Це я не затикався?
-Так. -Це ти весь час балакав.
Як тобі твій матрац для принцеси?
-Краще ніж дома. -Я ніколи в ліжку не спав.
-А де ж ти спав? -В гамаку.
-Ненавиджу гамаки. -Я теж не в захваті.
В ліжку краще.
-З батьками живеш? -З бабусею.
І Режиналду. Я на нього працюю.
-А ти звідки? -Здалеку.
Скільки тобі?
Ти не знаєш?
То ти справжній селюк?
Про що цей журнал?
-Про авіацію. -Добре, мабуть, вміти читати.
До коледжу не хочеш піти?
До коледжу…
Думаєш, я помру на звалищі?
-Коледжі не для нас. -Маячня.
Тут 500 кг мідного дроту.
Обдеріть його.
Дивіться.
Тримаєте…
Дивіться.
Знімаєте гумову оболонку.
Чиста мідь.
Коштує купу грошей.
Мідь - сюди, гуму - сюди.
Тепер нержавійка.
Потримай.
Берете магніт.
Якщо не липне, то коштує більше.
Це сюди.
Важко?
-Ні. -Тоді до роботи.
-Давайте. -Розподіліть завдання і працюйте.
Скоро приїде перша вантажівка.
Розвантажуйте!
Давай, сину!
Пора заробляти.
Привіт, мамо.
Привіт, Матеусе. Як доїхали?
Добре, дякувати богу.
Ну? Тобі там подобається?
Це велике звалище, мамо. Тут багато роботи.
Я про місто питала.
Ми ще не роздивилися.
На наступному тижні погуляємо.
Ти, мабуть, втомився, сину? Я дуже скучила і…
БРАК КОШТІВ НАТИСНІТЬ ОДИН, ЩОБ ПОПОВНИТИ
Кожному по купці брухту.
Розберіть.
Ми вже тиждень без оплати працюємо.
-Йому платять, і він хай платить. -Задарма працюємо.
Я без грошей не працюю.
Не хвилюйся. Будемо працювати, він заплатить.
Добре. Так, сеньйоре.
Слухайте, в нас сьогодні ще дві поставки. Ворушіться!
В нас ще обідня перерва.
Справді?
А в нас поставка.
Запізнюємось. Що ж робити?
На цьому тижні було 30 поставок. І де гроші?
Так що я закінчу обідати.
З усією повагою, але ми…
Жілсон казав, що нам платитимуть за кожну поставку.
-А ми працюємо понаднормово без грошей. -Справді?
А я?
Хто заплатив вашим сім'ям наперед? Хто платить за ваше житло?
За їжу, транспорт, інші витрати?
Чи цього мало?
Вам заплатять.
Коли повернете борг. А до того я його вираховуватиму.
-Про борг ніхто не казав. -Це не моя проблема.
Пішов ти зі своїм боргом!
Нанду.
Курвин син!
Вгамуйся, Нанду.
Він все зрозумів.
Вам пощастило, що я все записував.
Відпрацюєте мені все.
Віддай телефон.
Давай, погань!
Давай.
В мене немає.
Це - гарантія.
З кожного по 178 доларів.
Ще 895 - вербувальнику.
За житло - 537 на місяць. За поїздку в один кінець - 358.
За харчування - 125 на місяць. І 36 доларів на місяць за інструменти.
Ще чотири бакси, які він дав одразу.
Він клятий злодій!
Ми маємо повернути його витрати.
Платити 537 баксів на місяць за цей свинарник?
Дома стільки палац коштує.
Я завжди повертаю свої борги.
Ми заробляємо менше. Треба йти до поліції.
Я не можу.
Припини.
Я не можу повернутися без грошей.
То не повертайся.
Поживеш у мене.
Давай, збирай речі.
Немає виходу.
Я пошукаю нагорі.
Щось загубив?
Де ключі, сволото?
На прогулянку?
Поясню ще один раз.
Вас сюди привезли.
Я зробив вам послугу, і ви тепер мої боржники.
Що роблять з боргами?
-Повертають. -Повертають.
Вертайтеся до ліжка, завтра багато роботи. Ворушіться!
Сучий ти сину!
Чому Жілсон нас підставив?
-Він не знав. -Все він знав!
Він сказав, що це його знайомі.
-Я його вб'ю. -Треба забиратися звідси.
Коли Лука прийде завтра, нападемо на нього.
Він знатиме. Втечемо, коли ворота відчинять.
-Коли приїде машина. -Він озброєний.
Ми зможемо його відволікти?
Ми витрачаємо час. Нападемо на нього.
Він не такий дурний, Ісак.
Треба його перехитрити.
Давай.
Круто.
Сеньйоре Лука!
Самуель!
Допоможіть йому!
Викличте швидку. Він помирає.
Самуель!
Що за чорт!
Принесіть води.
Стійте!
Стійте, щоб вас!
Назад!
Збожеволіли?
Один втік, сеньйоре.
В Аріраньї,
на краю міста є самотній будинок.
Будинок донни Ани.
З нею живуть троє її дітей. Одет, Сірлен
і ти, Матеусе.
Що таке, Самуелю?
Твоя родина живе в будинку на палях у ферми сеньйора Жирарду.
Ти мешкаєш в будинку номер два, біля дороги.
Знаєте що я ненавиджу в селах?
Будь-що стає новиною.
І я не хочу, щоб чиясь матуся потрапила до новин.
Краще навіть не дивіться на Луку.
Якщо не бажаєте зла своїм родинам.
Зубна паста!
Ти придумав, так?
До стіни! Швидко! Ворушіться, потвори!
-Розставити ноги! -Бажаєте діяти, як звірі?
То і жити будете, як звірі. Без душу. І без зубної пасти.
Без вечері.
Що таке?
Їсти хочеш?
То треба заслужити.
Не тікати!
Робіть свою роботу, готуйте поставки.
-Що в нас? -Запізнюємось.
-На скільки? -На шість поставок, сеньйоре.
До роботи!
Так.
Так, сеньйоре Лука.
Дякую, сеньйоре Лука.
Будь ласка, сеньйоре Лука.
З повагою, падлюко!
-Так, сеньйоре. -Так, сеньйоре.
Гарно вам попрацювати.
Пішли! Швидко!
Ворушіться!
Починайте! Давайте!
Швидше!
Стій!
Допоможіть!
Гей!
Сюди!
Спробуйте.
Покличте на допомогу. Ніхто не почує.
А якщо почує,
мої друзі навідаються до ваших рідних.
Ну, до роботи? Почнемо?
Давайте!
-Замовкни, кретине! -Припини, Ісак!
Цей селюк все зіпсує.
Замовкни, або я тебе відшмагаю, падла!
Облиш його.
Ти не влучив Луці по голові через цього ідіота.
Це його вина. Луці вже прийшов би кінець.
Я тебе дістану, курво.
Ідіот!
Якого біса?
-Чому ти захищаєш цю падлюку? -Хочеш всіх нас підставити?
Хто це зробив?
Працюєте понаднормово, щоб компенсувати це лайно.
Спокійно. Треба промити.
Я не хотів завдати шкоди.
Сумуєш за бабусею?
Так.
А за Режиналду?
Мене любить лише бабуся?
Як вважаєш, вона приїде?
Сакафуна, Сакафуна.
І Омолу такий гарний.
Мій друг, Сакафуна,
Сакафуна, Сакафуна.
І Омолу такий гарний.
Мій друг, Сакафуна.
Боже Омолу, бог живих та мертвих,
не дозволяй злу заволодіти його тілом.
Очисти його розум, очі, горло, тіло та душу.
Аше.
Благослови нас, отче,
Атото Обалуайє.
Благослови нас, отче,
Атото Обалуайє.
Атото Обалуайє…
Що таке?
-Дай це йому. -Нам потрібно помитися.
Ну, заробили свої статки?
Ворушіться!
Гей!
Кидай туди!
Лайно!
Залишиш мене самого?
Так. Успіхів.
Дивись. Я швидший за тебе.
Не уявляю, що хтось образить мою родину.
Коли Жулія дізнається, Луці краще бути якнайдалі. Вона осатаніє.
Жулія крутецька.
Вона - моє життя. У нас буде трійко дітей.
Краще хай будуть схожі на неї. А не на такого довбня як ти.
Це вам.
Гарний був тиждень.
Нам потрібен душ.
Давай.
Передумав?
Я підріжу цього гада і втечу.
Ти ж знаєш, що тоді буде.
Мертвий він не дістане наші родини.
-Він не самий. -І ми також. Це четверо проти одного.
І що?
Купка козлів. Сам зроблю.
-Хочеш його вбити? -Так.
І втекти без нашої допомоги?
А що потім? Який в тебе план?
Думаєш, вони не дістануть твою матір, твою сестру?
-Мовчи про сестру! -А от в мене є план!
Ми домовимось з ним, і ми, і наші родини вціліють.
Я не домовлятимусь.
Продаватися за те, щоб помитися.
Боягузи.
Я збільшу продуктивність.
І з нами не буде проблем.
Я можу заробити вам більше.
Можеш?
Хочу вісім поставок на день.
Я можу і більше.
Ми сплатимо борг за півроку.
Десять поставок…
півроку…
Облажаються твої друзі,
відповідатимеш ти.
Іди, скажи їм.
Тварюко! Ми здохнемо за півроку!
Ти не зруйнуєш цю домовленість.
Роби свою роботу, або я тебе вб'ю.
В нас десять поставок. Пішли!
Ворушіться вже!
Пішли, Ісак.
Розділимося, буде швидше.
Ходім.
Нуж-бо, хлопці. Давайте спробуємо якнайшвидше вибратися.
Двадцять сім.
Все тут.
-Вже? -Ми випереджаємо графік.
Як закінчите, розберіть двері.
Матеусе.
Та дивлюся я на клятий договір.
Так, дивлюся.
Теоретично все можливо.
Та пішли ті інспектори.
Лише 144 000 доларів? Ні.
Добре. Бувай.
Іди до бару Ширлі. Купи мені пачку сигарет.
Якщо сумуєш за домом і бажаєш відвідати мамусю,
їдь.
Тільки попроси її приготовити каву
до мого приїзду.
Пані.
Так?
Мені сигарети.
Ні, червоні.
Зачекай хвильку.
Тримай.
За рахунок закладу.
Скажеш Луці,
що ми завжди ради йому допомогти.
Добре?
Добре, дякую.
Сеньйоре Лука?
Тут слід написати: «В цей період компанія розповсюджуватиме»,
а не «компанія може розповсюджувати».
Так виправ.
Давай.
Мій договір читаєш?
-Ні. -Думаєш, не вмію писати?
-Ні, я випадково побачив. -Ніколи не читай мої договори.
Яке сьогодні число.
Мабуть, 22 чи 23. Щось таке.
Якщо 23, то це наша третя річниця з Джулією.
-Вітаю! -Три роки.
А вона там з іншим спить.
Твоя мати
з іншим спить.
Відсмоктує за випивку.
Ти завжди про родину говориш,
але тебе продали, як і мене.
Завдаток?
Так вони сказали?
Тебе продали, дурню.
Думаєш, це правда?
Мати не хотіла, щоб я їхав.
Думаєш, твоя мама зробила б таке з тобою?
Нізащо.
Забудь цю маячню.
Сюди!
Давай, Ісак.
Ой!
Знову заміна?
Дивись.
Давай, Самуелю.
Матеусе, тобі.
Чорт! Гей.
Давай, Нанду. Забивай!
Гей! Стій!
Чортівня!
Так?
Коли?
Досить!
До фургона!
Швидко! Залізайте до фургона!
Об'їжджай, я подзвоню.
Підеш зі мною.
Сюди приїдуть люди. Ставитимуть тобі питання.
Скажеш, що у нас все за правилами.
-Ясно? -Так, сеньйоре.
Пішов!
ІНСПЕКЦІЯ
-Доброго дня. -Вітаю.
Луїс Карлос де Альмейда тут?
-А хто питає? -Інспекція Міністерства праці.
-Є проблеми? -Просто перевірка.
Почни з персоналу, Олівейра.
Добре.
Іди сюди, друже.
Це Матеус.
-Вітаю. -Вітаю.
-Ти тут працюєш?
-Так, сеньойре. -І давно вже?
-Приблизно, шість тижнів. -Так.
Де твоя картка обліку?
-У сеньйора Луки… -Всі документи в офісі.
Ти маєш сам зберігати свої документи.
-Так. -Скільки робітників?
-Чотири. -І де вони?
-Там, завантажують машину.
-Вони всі сплять тут? -Так.
-Там. -Хочу оглянути кімнати.
Прошу.
Скільки годин на день працюєте?
-Вісім. -Я питала Матеуса.
-Вісім годин. -Часто працюєте понаднормово?
Ні, ніколи.
Тут брудно.
Маєте рацію. Треба помити.
Цей матрац
просто огидний.
Це принизливо.
Ми самі попросили сплатити нам вартість матраців,
щоб родинам гроші послати.
Бажаєте кави?
Ні, дякую.
Ви взяли парасольку?
Після обіду піде дощ.
Не страшно, ми приїхали на машині.
Коли йде дощ, ми працюємо в майстерні.
-Справді? -Дякувати богу, тут багато роботи.
Добре.
Дякую.
Бажаєте, бос? Жуйку?
Дякую.
Все гаразд?
Немає протипожежного сертифікату…
Що ти їм сказав?
Він весь час був поряд зі мною.
Я нічого сказав.
У них не було зброї, а у Луки була. Це було пекло.
А як нам було в тому фургоні?
Дві години не знали, де ми, вб'ють нас чи ні? Як?
Я виконував накази, як і ви.
Я би вже нас звільнив.
Ну, давай, звільни.
Ти ж такий крутий.
Вб'єш його?
Давай, вбий.
Вбий Луку, Нанду, ту жінку в барі.
І поліцейських.
Ти маєш всіх вбити.
Ну?
Кого першого?
Готово.
Зрозумів.
Забирай.
Давай! Ворушись, хлопче. Забирай це.
Помийся, поїдеш зі мною.
Давай!
Нічого не забув?
Давай!
-Привіт, Луко. -Як ти?
Все нормально.
Добре.
Встати! Ідіть.
Заходьте!
Оцей - болівієць.
Гаїтянин.
Венесуелець. Всі здорові.
Гей, Луко!
Потрібні міцні чоловіки?
Так?
Обери трьох.
Вирішуй сам.
-Оці троє. -Добре.
Давай! Ворушись! Пішов!
Ворушіться!
Пішли.
Стій. Зачекайте!
Прошу, пане.
Замовкни! Пішов!
Ось, їхні паспорти.
Поїхали.
Здоров. Як ся маєш?
Добре.
-Ну що? -Бачу, ти не жартував.
Скільки на день?
Дві тисячі штук, друже.
Хто мені це гарантує? Сплять вони тут…
Заходь.
Вони тут.
Проходь.
-Відпустіть. -Ви двоє, виходьте.
-Вставай. -Віддайте мій паспорт.
Пішла.
Бери свої речі.
-Чекайте! -Ну.
Ні, зачекайте…
Бери свої речі. Ти теж.
Ворушись.
Давай. Пішла.
-Йдіть. -Куди ви мене ведете?
Давайте!
Допоможіть!
Наздогнати!
Веди його сюди.
Я вам щось поясню.
Якщо спробуєте втекти,
поліція вас вб'є.
Тепер зрозуміли.
Луко, завжди радий.
-Їдьмо. -А ти молодець.
Молодець.
Відведи їх.
По 1800 баксів за кожну.
-Ходім. -Без грошей не повертайся.
Хто ти такий? Де Лука?
Де Лука?
Він внизу.
Піди, перевір.
Ходи!
Прошу, пане…
Де гроші?
Скажи йому, хай прийде і візьме. Якщо потрібні.
Якщо Лука хоче грошей, хай прийде і візьме. Скажи.
По 1800 баксів за кожну. Платіть.
З глузду з'їхав. Хочеш кулю спіймати?
Божевільний? Прибери його! Скажений.
Він сказав вбити тебе. Бажаєш тут померти?
Давай. Лука все одно вб'є, якщо грошей не принесу.
Але вас він також вб'є.
Чули?
Лука вб'є вас обох.
Та пішов той Лука у дупу, лайно мале!
Ти мене провокуєш? Вияви повагу! Пішов!
Пішов звідси!
Слухаю.
Брате, а хто платитиме?
Хто за це заплатить?
-Добре. -Сеньйоре Лука.
Скільки хочеш?
Говори.
Половину.
Тисячу вісімсот?
Це частка боса.
-П'ятсот. -Тисячу.
Як вони сюди потрапили?
Літаком, автобусом, кораблем.
Як і всі, кого купуємо.
І скільки їх?
Достатньо, щоб місто жило.
Бачиш це?
Цей мідний дріт зі звалища.
Дивись.
Твоя робота по всьому місту.
Виходьте.
Забери його.
Сеньйор, прошу не чіпайте його.
Він злякався.
Йдіть.
Тепер тут спатимеш.
Не треба.
Він тобі око уві сні поріже.
Я в цьому певен.
І давно ви цим займаєтесь?
Достатньо.
Хто-небудь колись тікав?
Не від мене.
Подивимось, як впораєшся.
Сеньойре, я вдячний вам за все, але я не можу.
І чому це?
Я цього не робитиму.
Я не утримуватиму їх.
Добре. Тоді повертайся.
Давай.
Йди до друзів.
Хтось інший зробить.
Я не розумію, як ви це робите.
Ти теж це робиш.
Але не тому, що хочу.
Ми домовились. Я вільний.
Вільний?
Для чого?
Вмерти з голоду?
Бачити родину у злиднях?
Я бачив твої журнали.
Хотів стати пілотом?
-Інженером. -Добре.
Поважна робота.
Я теж хотів.
Тоді чому займаєтесь цим?
Я з такої самої діри, що і ти.
Ріс в сараї поряд з вигрібною ямою.
Моя мати гарувала, щоб нагадувати чотирьох дітей. Сама.
Її бос, добрий чоловік, ставився до нас,
як до рідних.
Але він змушував її працювати по 12 годин
за 107 баксів на місяць.
У поганця кросівки були дорожчими.
Такої свободи ти бажаєш?
Двері там.
Йди, будь вільним.
Дивіться, хто прийшов.
Хочеш нас звільнити?
Відкривай!
Ти їх обрав?
-Кажи. -Так, це він мене сюди привіз.
То ти тепер крутий?
-Хоч знаєш, як цим користуватись? -Назад, Ісак.
Давай, Самуелю.
Він отам.
Допоможи з ними.
Я намагаюсь нас визволити.
Виходь!
Відкрий і виходьте.
Ходім.
Виходьте!
Чиста мідь.
Мідь - сюди, гуму - сюди.
Ясно?
Ти маєш перенести це лайно, а не я.
До роботи. Ворушіться.
Хлопці, вам щось потрібно?
Ісак правду про тебе казав.
Я це не обирав.
Хочеш, щоб я йому відмовив?
Так.
Краще б він за нами наглядав?
Я один з вас.
Можу поговорити з рідними.
Подзвонити твоїй мамі. Жулії.
-Я поговорю з іншими. -З ким? З Ісаком?
Забудь про нього.
Він все ускладнює.
Мі з одного міста.
Добре.
А домовленість?
Раніше я нас не звільню.
Тобі знадобиться.
Там є мій номер, Нанду та Батисти.
Матері теж можеш дзвонити.
Давай, подзвони.
-Алло? -Мамо?
Матеусе? Де ти подівся?
Я тобі дзвонила, але ти не відповідаєш.
Це мій новий номер. Забув тобі сказати.
Як ти міг зникнути? Надсилав гроші і нічого не казав?
Які гроші, мамо?
Гроші, які ти нам прислав, сину.
Як ти зароби стільки грошей?
Я брав трохи більше роботи.
Як інші хлопці?
-Все добре, дякувати богу. -Дзвони мені ще.
Ми за тобою сумуємо.
Подзвоню.
-Бувай. -Дзвони.
Я послав їй 720 доларів.
Ти їх заробив.
І це лише початок.
-Пий. Я пригощаю. -Це дуже смачно.
Дивись.
-Гей! -Вибачте, сеньйоре.
-Примушуєш називати тебе «сеньйор»? -І що?
Як з людьми говориш?
Контролюй його, зрозумів?
Добре, контролюватиму.
А як ви в селі розважаєтесь?
-Дай сигарету. -Добре. Мені подобається.
Тримай.
Пиво, будь ласка.
Тож? Маєш привести маму, познайомити з невісткою.
-Мама не звикне до Сан-Паулу. -Справді?
Залишиш її там?
Вона хоче залишитися.
Але має кинути роботу, або помре.
-Не знаю, чи вона погодиться? -А твій батько?
Батько?
Я моїм дітям буду чудовим татом.
Ти хочеш дітей?
Чотирьох. Двох дівчат і двох хлопців.
Піклуватимешся про дітей, про маму, про все.
Будьмо!
Принесеш нам пива, добре?
Сеньоре Лука…
Сеньоре Лука?
Сеньоре?
Їжте, поки він не побачив.
Гарно розважився?
Де Лука? Він тепер дозволяє тобі виходити?
-Де Лука? Відповідай, чорт забирай! -Він тут.
-В офісі. -Цей козел, мабуть, вирубався.
А цей став вільним чоловіком
і прийшов як вільний.
Це правда?
Відповідай.
Їжте, на нас робота чекає. Швидко.
Добре.
-Заспівай щось. -Заспівай, Самуелю.
Б'ЯНКІ = МАЙБУТНЄ
Як справи, Луко?
-Як ти? -Добре.
Дай, подивлюся.
Розстав ноги.
-Пробачте. -Овва!
-Як справи? -Привіт, Луко. Як сам?
Дарунок для вашої доньки.
Не варто було.
Поклади.
-Дякуємо. -Сідай.
Поклич мені Родінея.
Справа така.
Я маю зайнятися моєю кампанією.
Я дам тобі ключ від офісу.
Поїдеш зі смітника.
Ти потрібен мені на передовій.
Маєш працювати вдень і вночі,
перевіряти роботу, складати графіки.
А потім звітувати мені.
Я не підведу.
Дивись. Це - Родіней.
Він прийме у тебе звалище.
Добре.
Буде нелегко.
Це все. Веселися.
-Привіт. Як ти? -Супер. А ти?
Я дуже люблю пісню Ноеля Рози
«Жовта стрічка». Чула таку?
-Ніби… -Там співається про жовту стрічку.
Не ворушись.
І що це ти робиш?
-Тут нікого немає. -Хіба?
Біжи, пограй з друзями. Скажи Сіді сховатися на кухні.
Боже милий…
-Ваша донька? -Так.
-Любиш дітей? -Так, сеньйоре.
Через них я і пішов до політики.
Для них я хочу зробити цю країну кращою.
-Ти з Лукою? -Так.
-Ви давно з ним знайомі? -Так.
У мого батька був бізнес в Ітакері.
Потім цей бізнес перейшов мені,
і хтось мав приносити мені їжу і все таке.
Тоді його і побачив. Він виділявся серед інших.
Мені треба було лише свиснути отак…
Тепер він зі мною.
Люди, яких ми купили, для нього?
З ким ще у вас домовленість?
Тобі пощастило.
Я про інших.
Не домовлялись?
Їх все одно не відпустять?
За тиждень я поїду зі звалища.
Якщо хочеш підвищення, є місце.
Або залишайся.
Вирішуй.
Мені це не сподобалося…
Ця борода зовсім посивіла, сину.
А це хто?
Він зі мною працює. Матеус.
-Ще молодий. -Але не такий, як ви.
-Радий знайомству, сеньйора. -Ще й солодкомовний?
-«Сеньйора» зайва. -Я до вбиральні.
Добре. Скоро інші приїдуть.
Це диво, що він приїхав. Він стільки працює.
Але інколи навіть він приходить!
Щоб настрій собі підняти.
-Він безнадійний. -Дивіться, хто прийшов.
-Ось і вона. -Привіт.
Дякую, Еділеузо.
-Ось так! -Пригощайтесь.
Ні. Хіба так я тебе виховувала?
Спершу гість. Давай.
Це найсмачніша коксінья в світі.
Завдяки їх це кафе ще працює. Спробуй.
-Подивимось… -Їж.
Сльози щастя!
Я правий?
Ми ще працюємо, бо він купив для мами пекарню.
Скільки матерів можуть таким похвалитися?
Отже? Як там Ана?
Скажи, Мазіньйо. Вона не хоче дітей.
-Стерво. -Мамо, облиш. Припини.
-Я хочу, а вона - ні. -Тобі вже вистачає онуків.
-Хіба? Вистачає? -Так.
І де вони? Привезіть мені онучків.
-Вони ховаються. -Одного пошукаю.
Матері бажають кращого своїм дітям.
Я бажаю кращого для них. Хіба твоя мама не бажає цього?
Отож. Чим вона займається?
Працює на полі.
Я дуже довго теж це робила.
-Ви з села? -Ні.
Я жила в Ріо, в самій дірі.
Справжній хлів.
Ми переїхали до Сан-Паулу, коли Лука був підлітком років 13 або 14.
Він був неслухняним?
Ні, не мій Лука.
Лука ніколи нічого не боявся.
Він крав коней у господаря
і тікав посеред ночі.
Продавав курок господаря,
але ніколи мені не брехав.
Завжди приносив гроші мені.
Золота дитина.
Він народився, щоб бути лідером. Хай що говорить закон.
Будь із ним, і все буде добре.
То ти був селюком?
Ні, я не… я цього не казала.
-Бокал пива і ти вже напідпитку. -Це не правда!
-Я цього не казала. -Ну, добре.
Дай мені.
Це на наступний тиждень. Чиста мідь і нержавійка.
-Ясно. -Приїжджай і забирай.
Гей, дивись!
-Схопіть! -Тримайте!
-Луко! -Луко!
Один втік!
Дзвони Батисті.
Покажи йому фото.
Немає потреби.
Вони або ми.
Обирай.
-Хто це? -Матеус.
Що сталося? Чого тобі?
-Один намагався втекти. -Хто?
-Самуель. -І чого ти хочеш?
-Заїдь до нього додому. -Жорстко поговорити?
Ні.
Тільки налякай.
СКАЖИ САМУЕЛЮ, ЙОГО МАМА ПЕРЕДАЄ ПРИВІТ
Скажи «португалець».
Португалець.
Я не хотів.
Вантажівка приходить п'ять разів на тиждень. Це 15 поставок.
Можна і більше.
Хто намагався втекти?
Оцей.
Я думав, їх семеро.
Це всі.
По вівторках та четвергах проводимо інвентаризацію.
У вас обідня перерва.
Сигарети є?
І запальничка.
Так. Подивимось.
-Все поклав? -Так.
Переклад субтитрів: Наталія Базилевська