Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫עוד חמש דקות.‬
‫בוקר טוב, דביבון.‬
‫היי, מותק.‬ ‫-בוקר טוב, אהובי.‬
‫קום, מותק.‬
‫טוב, דביבון…‬
‫חבל, התכוונתי להזמין אותך לאכול‬ ‫צ'ילקילס בסלסה ירוקה.‬
‫עם ביצי מוטוליניו טעימות.‬
‫אבל אני מניחה שאיאלץ להזמין את מילה במקום.‬
‫למרות שרציתי גם לתת לך‬
‫נשיקות בוקר,‬
‫כמה נשיכות אהבה על הצוואר של הדביבון שלי.‬
‫נו טוב, אני חושבת שהיום זה לא היום.‬
‫לא!‬
‫לא, אל תדגדג אותי!‬
‫לא, אהוב, לא! בבקשה.‬ ‫-מה?‬
‫הפגישה שלי היום. קדימה, בוא.‬
‫לא, רגע.‬ ‫-מה?‬
‫אני כבר לא יודעת מה לעשות.‬
‫תירגע, מותק.‬
‫מותק,‬
‫את זוכרת את ולנטינה ריינה?‬
‫כן. מנהלת ארגון הנשים הלאומי.‬
‫כן?‬ ‫-כן, כמובן.‬
‫היא בהיריון.‬ ‫-שוב?‬
‫זה נפלא, נכון?‬
‫אין לה כבר משהו כמו 26 ילדים?‬
‫ארבעה.‬ ‫-לא הייתי מתמודדת אפילו עם אחד.‬
‫זה עניין של התארגנות.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫כן, בנוסף,‬ ‫אתן הנשים נולדות מצוידות בשבב האימהות.‬
‫כן, בטח.‬
‫כן.‬ ‫-כן, בדיוק כמו האישה ההיא שם.‬
‫מותק…‬ ‫-תסתכל עליה, יש לה את זה.‬
‫היי,‬ ‫-בחייך, תסתכל עליה.‬
‫מה אם זה לא רק שפעת‬ ‫אלא אחד הנגיפים הרצחניים האלה?‬
‫התכוונת למוטנטים?‬ ‫-לא, נגיפים רצחניים.‬
‫לא. בטי.‬ ‫-אין לך את זה, מותק.‬
‫תדמיין את זה פי ארבעה.‬
‫מסכנה, היא צריכה מישהו שיציל אותה.‬
‫אני אציל אותה, תראי.‬ ‫-מה? לא התכוונתי לזה.‬
‫תראי איזה אבא טוב אהיה.‬
‫לא…‬ ‫-היי!‬
‫מותק, תניחי לזה.‬ ‫-אלחנדרו!‬
‫אוי! אני מצטערת, זה מביך.‬
‫איזה תינוק חמוד. מה שמו?‬
‫אלאיה.‬
‫אלאיה, זאת בת!‬ ‫-אוי, אלחנדרו!‬
‫אפשר?‬
‫אני טוב עם תינוקות.‬ ‫-יש לך תעודה מזהה?‬
‫אתה יכול להיות חוטף.‬
‫פושע או משהו.‬ ‫-יש לי רישיון, זה תופס?‬
‫תירגעי כבר.‬ ‫-תירגעי, אנחנו צוחקים.‬
‫כן. אוי, כן, זה בסדר.‬
‫זהו זה.‬ ‫זה בגלל שהוא רגוע, את רואה?‬
‫הינה, זה הקפה שלך.‬ ‫-תודה.‬
‫איך את יכולה לשתות בלי סוכר?‬
‫לא, לאוריטה!‬
‫לאוריטה, לא. מה סיכמנו?‬ ‫לא נוגעים באלה, הן קדושות.‬
‫רק ניגבתי מהן אבק.‬ ‫-לא, בשביל מה?‬
‫תראי, זו מהדורה מוגבלת מ-1982.‬
‫בסדר, לנקות את זה, או לא?‬
‫לא. אל תנקי. בשביל מה?‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה, לאוריטה, נחמד מצדך.‬
‫אז תסלח לי.‬ ‫-בבקשה.‬
‫מה קורה, אחי?‬
‫מה קורה, גבר?‬
‫לא כל כך טוב.‬
‫מוסוליני לא מפסיקה לנדנד,‬ ‫היא רוצה את הצעת הקמפיין דחוף.‬
‫אני יודע, אחי.‬
‫אפילו היה לי סיוט עליה.‬
‫כן. חלמתי שהייתי בתקופה הכחולה שלי‬
‫בפרסומת ממש אוונגרדית,‬
‫ופתאום, מוסוליני באה אליי ממש כועסת‬ ‫ונשכה אותי.‬
‫ואז התעוררתי.‬
‫כן, התעוררתי מפוחד.‬
‫זה בטח נורא להיות היא, נכון?‬
‫כלומר, לא להיות נאהבת, לא לאהוב אף אחד…‬
‫כשכל חייה סובבים סביב הכלבה הזו שלה…‬
‫למה לדעתך היא לא הביאה ילדים?‬ ‫היא לא רצתה, או…‬
‫תראה, נשים לא מוכנות להקריב‬ ‫את היופי והכישרון שלהן‬
‫ולהישכח, אתה מבין?‬
‫מה?‬
‫הן מרגישות שהעולם לא יכול להסתדר‬ ‫בלי האינטליגנציה הנעלה שלהם.‬
‫איך אנסח את זה?‬
‫כן, העולם זקוק להן.‬
‫בטח, כן, כמו ססי, אשתי,‬
‫היא לא רוצה ילדים, כמו סילביה.‬
‫דיברנו עליה הרבה, אנחנו מעריצים אותה…‬
‫תפסיק.‬ ‫-אוי, סילביה! לא ראיתי אותך.‬
‫בדיוק דיברנו על…‬ ‫-יותר מדי קשקשת, לא?‬
‫הפרויקט יוצג באופן רשמי בקרוב.‬
‫אני צריכה שתתרכז, אלחנדרו.‬
‫כן, מושלם.‬ ‫-ואתה, רפא?‬
‫אם אתה רוצה שנחדש את הוויזה שלך,‬
‫תזכיר לי למה העסקנו אותך, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫ללא ספק, הפרויקט הכי חזק‬
‫הוא המפעלים המיקרו-הידרואלקטריים בצ'יאפס.‬
‫הוא דורש השקעה של 50 מיליון דולר‬ ‫ותשואה של 12 עד 14 אחוז.‬
‫אבל החלק הכי טוב‬
‫הוא ההשפעה החיובית שנייצר באזורים הסובבים.‬
‫לא נפגע במערכת האקולוגית,‬
‫לא נשרוף דלקים מאובנים,‬
‫אבל ניצור מקומות עבודה‬ ‫תוך הפקת אנרגיה נקייה.‬
‫כל זה יציב אותנו כחברה אחראית‬ ‫מבחינה חברתית.‬
‫נשמע טוב, עכשיו עלינו רק להבין‬ ‫את הדרישות המשפטיות.‬
‫בדקתי. הם מעניקים אישורים.‬
‫הממשלה המקומית מעוניינת בהשקעה פרטית.‬
‫נהדר, כשתחשבי על משקיע, נדבר על זה.‬
‫טוב, יצרתי קשר‬ ‫עם כמה משקיעים פוטנציאליים בארה"ב.‬
‫הם מעוניינים לממן את זה.‬
‫טוב, כשססי אחראית,‬
‫השותפים שלנו יכולים פשוט לשחק גולף.‬
‫או טניס, כדי שלא תבזבזו כל כך הרבה מים.‬
‫טניס!‬
‫היי, זו השקעה גדולה עבור הלקוחות שלנו.‬
‫כלומר, לא אלך למועצת המנהלים‬
‫בלי ניתוח ברור, רציני ומאומת‬
‫של הרקע הפוליטי, הכלכלי, החברתי‬ ‫והמיסוי באזור.‬
‫למעשה, גיירמו, התכוונתי לומר לך,‬
‫שלחתי לכולכם דוא"ל הבוקר‬
‫עם דיווח על כל מה שאתה מבקש.‬
‫טוב, אני חייב ללכת.‬
‫מה דעתך?‬ ‫-אני אוהב את זה, בן אדם!‬
‫באמת?‬
‫ברצינות?‬
‫אוי, לא… זה ממש מביך, רפא.‬
‫זו אותה הפרסומת שראינו כל חיינו.‬
‫אוי…‬ ‫-אתם ממש לא מבינים את זה.‬
‫רגע, על מה את מדברת?‬
‫יש לזה מסר פמיניסטי מאוד.‬
‫מה? זה אומר שנשים יכולות להיות‬ ‫כל מה שהן רוצות להיות וגם אימהות.‬
‫בעיניי, זה ממש מהפכני.‬ ‫-נכון?‬
‫תקשיבו, חבריי הפמיניסטים.‬
‫זה יהיה ממש מהפכני‬
‫אם יהיה גבר בפרסומת,‬
‫גבר שמטפל בילדיו ובמטלות הבית.‬
‫כמה שאתם חמודים. נתראה אחר כך.‬
‫רדיקלי לגמרי.‬
‫כן, טוב…‬
‫- ICC - ניהול יזמות -‬
‫בואי נעוף מפה.‬ ‫-לא, אנחנו לא עפים לשום מקום.‬
‫אנחנו חייבים לתת את כל כולנו.‬ ‫לא אתן לגיירמו‬
‫לעשות איזה תרגיל טיפשי‬ ‫ולחסל את הפרויקט שלי, אין מצב.‬
‫נישאר עד מאוחר?‬
‫אני כן.‬
‫את צריכה לעבוד פחות.‬
‫אלה לא חיים.‬
‫איזה דבר יותר יעיל אתה יכול לעשות?‬
‫לשתות בירה, אחותי!‬
‫תוצרת בית, מקסיקנית.‬
‫כדי שתעשיית הבירה תוכל להמשיך לספק‬ ‫אלפי מקומות עבודה‬
‫לאלפי מקסיקנים,‬ ‫ובכך לשפר את הכלכלה של המדינה.‬
‫הרווחת את זה. לך לשתות בירות.‬
‫בום!‬
‫מישהו קיבל בראש אבן דאבל שש.‬
‫כן.‬ ‫-רפאל!‬
‫מה? עמדתי לשחק אותה.‬
‫תקשיב,‬
‫להיכנס להיריון זה לא סוף העולם, לא?‬
‫זה רק הסוף של הסקס, של חופשות רומנטיות,‬ ‫של חסכונות…‬
‫נוכל למסור את הילדים שלנו.‬
‫לא, מותק, בחיים לא. עלינו להגריל אותם.‬
‫היי, אחי, אתה לא מסוגל לבלות יום‬ ‫הרחק מהילדים שלך.‬
‫ארבע בירות כהות.‬
‫אליסיה!‬ ‫-תודה.‬
‫כמעט שכחתי,‬ ‫הבאתי בגדים שקטנים על ילדיי לתינוק שלך.‬
‫נהדר, תודה רבה.‬
‫אליסיה, בן כמה אלן?‬ ‫-שנה.‬
‫שנה? זה אדיר.‬
‫אני כבר מת להביא תינוק.‬
‫אתה צריך!‬
‫סליחה, אליסיה.‬ ‫-כן…‬
‫אני רוצה, אבל ססי לא.‬
‫מה שלומה? לא ראינו אותה המון זמן.‬
‫היא בסדר, את יודעת, תמיד עובדת.‬
‫אם הייתה עובדת פחות,‬ ‫המשפחה שלנו יכלה לגדול, אבל, אתם יודעים.‬
‫ולמה אתה רוצה תינוק?‬
‫מה ז"א, "למה"?‬
‫כדי לאהוב אותו, לשחק איתו,‬
‫לראות "מלחמת הכוכבים" ביחד, לא?‬
‫אל תשכח לתמוך בו, לחנך אותו, להאכיל אותו…‬
‫איזה הורס שמחות!‬ ‫-כן, היי…‬
‫תמיד יש מקום לעוד אחד.‬
‫אתם רוצים עוד משהו?‬
‫לא. תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫בשמחה.‬
‫אתה בסדר, גבר?‬
‫כן, למה?‬
‫סתם.‬ ‫-טוב, אני נכנע.‬
‫הוא נדחה, אבל זה לא הכרטיס, אין קליטה.‬
‫אתה רוצה לנסות שוב?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫אליסיה, בת כמה את?‬
‫שמונה עשרה.‬
‫שמונה עשרה?‬ ‫-טוב, כמעט 18.‬
‫אבל אל תספר, או שיפטרו אותי.‬
‫לא. לא אספר לאף אחד.‬
‫איך את מטפלת בתינוק שלך?‬
‫כלומר, מי עוזר לך?‬
‫אליסיה, אסור לך להשאיר אותו במטבח,‬ ‫הוא יכול לחטוף כוויה.‬
‫אוי, אלן, אי אפשר לסמוך עליך, נכון?‬
‫שלום! אוי, בוא.‬
‫הינה, תני לי להחזיק אותו קצת. זה בסדר.‬
‫אוי, לא.‬
‫אתה טוב עם תינוקות.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫יש בי את השבב, נכון?‬
‫זהו זה.‬
‫הכרטיס שלך.‬ ‫-תודה.‬
‫תראי.‬
‫זה בשבילך. הטיפ שלך.‬
‫למה כל כך הרבה?‬
‫טוב, כדי שתקני משהו לאלן.‬
‫זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫אין בעיה.‬
‫תקשיבי, אם את צריכה עזרה בטיפול בו…‬ ‫תתקשרי אליי.‬
‫הנה המספר שלי.‬
‫תתקשרי אליי, טוב?‬
‫בסדר.‬ ‫-ביי, אלן!‬
‫שמור על עצמך.‬
‫תגיד שלום.‬ ‫-ביי.‬
‫להתראות!‬ ‫-ביי-ביי.‬
‫להתראות.‬ ‫-ביי-ביי!‬
‫רואה את זה?‬
‫בוקר טוב, מותק.‬
‫בוקר טוב, אהובי. בוקר טוב.‬
‫אלוהים, את כל כך יפה כשאת מתעוררת.‬
‫זה לא נכון.‬
‫במיוחד אחרי שעבדתי עד מאוחר אתמול בלילה.‬
‫אני אוהב אותך כמו שאת,‬ ‫שקיות מתחת לעיניים והכול.‬
‫ואני אוהבת אותך ככה, ישנוני וחתיך.‬
‫היי…‬ ‫-מה?‬
‫מה אם יהיה לנו תינוק?‬
‫מה אם לא?‬
‫נו, בחייך!‬ ‫-לא.‬
‫קטנטן ושמנמן שנוכל לכרבל ולנשוך.‬
‫לא, לא לנשוך.‬
‫טוב, אז את יכולה להניק אותו.‬ ‫-לא, גם לא להניק.‬
‫לא, חוץ מזה,‬ ‫אנו מושלמים כמו שאנחנו, אהוב.‬
‫דיברנו על זה.‬
‫מתי?‬
‫אני לא זוכר שדיברנו על זה.‬
‫תיכנסי, ססיליה, שבי.‬
‫כן.‬
‫תגיד לי, מר גונזלו.‬
‫כל הכבוד, מזל טוב.‬
‫ההידרואלקטריים אושרו.‬
‫תודה. תודה רבה!‬
‫אני שמח שאת מרוצה.‬
‫זה מגיע לך.‬
‫תודה.‬
‫ססיליה…‬
‫את יודעת למה לא היו לי ילדים?‬
‫לא היית מצליח להקים את החברה הזאת‬
‫אם היית משקיע את ההון הראשוני בשכר הלימוד?‬
‫לא.‬
‫לא, אשתי ואני לא יכולנו להביא ילדים.‬
‫התחרטתי על זה כל חיי.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-ועם זאת…‬
‫כן.‬ ‫-אני רוצה שתקשיבי לי‬
‫ותחשבי עד הסוף על התשובה שלך.‬
‫כן.‬
‫אני אצא לפנסיה בקרוב.‬
‫ואין לי ילדים שירשו את העסק שלי.‬
‫אולי תוכלי לעזור לי למצוא את האדם המתאים‬ ‫להעביר לו את הלפיד.‬
‫כלומר, בטח, אני אעזור לך.‬
‫אתן לך שמות.‬ ‫-לא.‬
‫לא?‬
‫ואת, ססיליה?‬
‫מה איתך?‬
‫איפה את רואה את עצמך בעוד חמש שנים?‬
‫אני…‬
‫רואה את עצמי…‬
‫שם, מר גונזלו.‬
‫נפלא.‬
‫אז יש לנו הרבה על מה לדבר.‬
‫כן.‬ ‫-תראי בזה הצעה רשמית.‬
‫נדון בפרטים אחר כך.‬
‫יש לנו שיחת ועידה בשלוש.‬
‫תזמון מצוין, גיירמו.‬
‫בדיוק דיברתי עם ססיליה על כך שתחליף אותי.‬
‫וכן.‬
‫היא מעוניינת.‬
‫נהדר!‬
‫עכשיו כן, ססי.‬
‫תגלי מה הן נסיעות עסקים חפוזות.‬
‫כן, נסעתי הרבה.‬
‫היי, ותהיי מוכנה לעבור למדינה אחרת‬ ‫אם תצטרכי?‬
‫כן, כמובן.‬ ‫-בסדר, נדבר על זה אחר כך.‬
‫רק רציתי לראות אם היא מעוניינת.‬
‫טוב, נהדר.‬
‫אנו רק צריכים את אישור חבר המנהלים‬ ‫בישיבה הבאה.‬
‫התוצאות של ססיליה ישכנעו אותן.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫שנלך?‬
‫בהחלט.‬
‫תודה.‬
‫אז קיבלת החלטה.‬
‫מותק.‬
‫אוי, מותק!‬
‫יש לי משהו לספר לך.‬
‫אוי, טעים.‬
‫מותק?‬ ‫-מה?‬
‫אני לא יכול להפסיק לחשוב.‬
‫על מה?‬
‫אני רוצה תינוק.‬
‫אוי, אלכס!‬ ‫-מה?‬
‫אני רוצה דירה במנהטן,‬
‫מיליון דולר ושלום עולמי.‬
‫לא, אני רציני.‬
‫גם אני.‬
‫תזמון נוראי.‬
‫בכל פעם שאני רוצה לדבר על זה,‬ ‫זה לא זמן טוב.‬
‫לא, במיוחד לא עכשיו.‬
‫את ואני הסכמנו ללדת תינוק יום אחד.‬
‫דיברנו על זה שאולי, יום אחד, נביא ילד,‬
‫לא כרגע, לא בטווח הקצר.‬
‫אה, נכון.‬
‫עדיף לחכות שתהיי בת 40,‬
‫לבזבז את כל הכסף שלנו על טיפולי פוריות ו…‬
‫לקוות שהתינוק יהיה בריא.‬ ‫-מתחת לחגורה.‬
‫היי, סליחה, אבל כרגע…‬
‫מותק, אני עדיין צעירה מאוד.‬ ‫יש לי הרבה תוכניות.‬
‫תינוק? עכשיו?‬
‫אין מצב. יש לי יותר מדי על הראש.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫זה לא קשור לעזרה, זה קשור לרצון.‬
‫בדיוק, אני רוצה!‬ ‫-אבל אני לא.‬
‫בסדר, למה לא?‬
‫מותק…‬
‫בבקשה, אל תלחץ עליי.‬
‫אתה יודע כמה קשה עבדתי‬ ‫כדי לעמוד ביעדים שלי.‬
‫אני עומדת בהם.‬
‫אתה מבין?‬
‫אאוץ', אז…‬
‫אני לא חלק מהתוכניות שלך?‬
‫לא, אל תתמקד בעצמך.‬
‫לא, אני מתכוון לזה.‬
‫אני חושב שאת משקיעה יותר מדי בעבודה שלך‬ ‫ומעט מדי בנו.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא חושבת.‬ ‫-אני כן.‬
‫טוב, אני לא!‬
‫אני חושבת שאני משקיעה בזה‬ ‫את כמות הזמן הנכונה.‬
‫הכמות הנכונה?‬ ‫-בדיוק.‬
‫חוץ מזה,‬
‫עם או בלי ילדים, לא אפסיק לעבוד.‬
‫אוקיי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫רוצה לאכול עכשיו?‬
‫אני לא רעב, תודה.‬
‫זה בשביל השותפות בחברה.‬
‫זה עדיין לא רשמי.‬
‫כן, אבל את הכי מגניבה, את תקבלי את המינוי.‬
‫מה אלכס אמר על זה?‬ ‫-אתן מאמינות שעדיין לא סיפרתי לו?‬
‫למה?‬
‫כי הוא רוצה להיות אבא בצורה אובססיבית.‬
‫אלה חדשות נהדרות!‬ ‫-לא, זה לא טוב בכלל.‬
‫הוא כמו תינוק עקשן‬ ‫שמתבכיין על זה.‬
‫"אימא, את יכולה להביא לי כלבלב?‬ ‫אני נשבע שאאסוף את הקקי שלו!"‬
‫ובסופו של דבר, אימהות עושות הכול.‬
‫אני חושבת שיש פיצוץ אוכלוסין,‬
‫ואף אחד לא צריך להביא ילדים לעולם.‬
‫אז מה אתה מנסה להגיד לי?‬
‫טוב, זה מאוחר מדי בשבילך.‬ ‫את לא יכולה להחזיר.‬
‫אבל התינוק הזה וזהו.‬
‫תורך?‬ ‫-טוב, למען האמת,‬
‫אני לא חושבת שהרחבת המשפחה‬ ‫והקדשת החיים שלך‬
‫לגידול בני אדם טובים זה כל כך רע לעולם.‬
‫לדוגמה, את מייצרת לחם נהדר,‬ ‫ואני מייצרת ילדים נהדרים.‬
‫כן, אבל אני לא נשואה לקרואסונים,‬
‫או אימא לקאפקייקס, את מבינה.‬
‫אני אשת הקרואסון?‬
‫לא, את אשתו של פרננדו.‬
‫את דפוקה אם את רואה אותי כאשתו של פרננדו.‬
‫זה לא מזיז לי,‬ ‫אני חיה את החיים שתמיד רציתי.‬
‫זה בדיוק העניין.‬
‫את אימא ויש לך משפחה‬ ‫כי זה מה שתמיד רצית.‬
‫אבל אני לא.‬
‫להתחתן לא היה‬ ‫אפילו חלק מהחזון שלי.‬
‫התחתנתי עם אלכס כי זה מה שהוא רצה,‬
‫וכיום, ביום הנישואין השלישי שלנו,‬ ‫אין מאושרת ממני.‬
‫אבל…‬
‫אני לא יודעת אם אני רוצה ילדים.‬
‫את אף פעם לא רוצה להביא ילדים?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫שלום, אהובי.‬
‫היי, מותק.‬
‫אפשר לדבר עכשיו?‬
‫כן.‬
‫אבל קודם תפתחי את המתנה שלך.‬
‫מה?‬
‫יום נישואין שמח! קדימה, תפתחי.‬
‫יום נישואין שמח, אהובי!‬ ‫-כן.‬
‫קנית לי משהו.‬
‫לא, הכנתי את זה בעצמי.‬
‫לא.‬ ‫-כן, תראי.‬
‫טוב, אחת, שתיים, שלוש.‬
‫אין מצב! זה מדהים!‬
‫באמת? אהבת?‬
‫זה מדהים, מותק.‬ ‫איך אתה יכול להיות כל כך חתיך ומוכשר?‬
‫אתה סולח לי?‬
‫על מה?‬ ‫-לא קניתי לך שום דבר.‬
‫אה, לא קרה כלום.‬ ‫-שכחתי.‬
‫טוב, את יכולה לקחת אותי לארוחת ערב‬ ‫מתישהו או משהו.‬
‫אולי השארתי לך הפתעה קטנטונת למטה.‬
‫מה?‬
‫היי, אני מרגישה כמו הזוג הכי דביק במקסיקו‬ ‫על האופניים התואמים האלה.‬
‫אני אתחרה איתך.‬
‫הן היו בסייל, נכון, מותק?‬ ‫-ברור, מותק.‬
‫הינה, מותק.‬
‫יש בזה אלכוהול.‬ ‫-מושלם.‬
‫היי, מותק…‬ ‫-היי, דביבון…‬
‫מה?‬ ‫-לא, את קודם.‬
‫לא, אתה.‬ ‫-לא.‬
‫קדימה.‬ ‫-לא, קודם את.‬
‫בסדר.‬
‫לא, אני ראשון.‬ ‫-מה…‬
‫טוב, דבר.‬
‫טוב, חשבתי על זה.‬
‫מה?‬ ‫-האופניים האלה‬
‫ייראו נהדר עם כיסא תינוק, נכון?‬
‫אוי, מותק!‬ ‫-מה?‬
‫למה אתה לא מבין?‬
‫אני לא מוכנה, מותק.‬
‫מותק, את לא צריכה להיות מוכנה.‬
‫לכן הנשים יש כישרון טבעי‬ ‫שמופעל כשאתן הופכות לאימהות.‬
‫זה הדבר הכי סקסיסטי שאמרת מאז שנפגשנו.‬
‫הכי.‬ ‫-איך? לא, תקשיבי…‬
‫זה כמו שהייתי חושבת שאתה חייב לאהוב כדורגל‬ ‫כי אתה גבר.‬
‫טוב, אני אוהב כדורגל.‬ ‫-זה לא…‬
‫באיזו קבוצה משחק צ'יצריטו?‬ ‫-טוב…‬
‫וינצ'סטר.‬ ‫-לא.‬
‫רוצ'סטר?‬ ‫-לא, מנצ'סטר, וזה היה מזמן.‬
‫טוב, כמעט צדקתי.‬ ‫-לא.‬
‫אני מנסה להגיד לך משהו כבר כמה ימים‬ ‫ואתה לא נותן לי.‬
‫טוב, ואני רוצה להיות אבא,‬ ‫אבל את לא נותנת לי.‬
‫דביבון, למה אתה רוצה לריב?‬ ‫-לא.‬
‫יקירי, זה יום הנישואין שלנו.‬ ‫-אני יודע, אני לא רוצה לריב.‬
‫אז?‬ ‫-אני רוצה תינוק עם החיוך שלך.‬
‫את לא יכולה להאשים אותי.‬ ‫-תסתכל על החיוך שלי.‬
‫טוב, בסדר. אני אשתוק.‬
‫בסדר.‬
‫מר גונזלו הציע לי מקום כשותפה בחברה.‬
‫מה? למה לא סיפרת לי?‬
‫כי לא נתת לי, עם כל הדיבורים על התינוקות.‬
‫מותק, זה נפלא, מזל טוב!‬
‫תודה. אבל זה אומר שיהיו כמה שינויים.‬
‫רגע, לא, איזה שינויים?‬
‫ובכן, אני אהיה בעבודה יותר שעות,‬
‫אצטרך לנסוע.‬
‫ואם יהפכו אותי לשותפה,‬
‫הם יכריזו על זה בכנס בוואל.‬
‫אוקיי.‬ ‫-זה יהיה נהדר.‬
‫אתה בא, נכון?‬
‫טוב, אני לא יודע…‬ ‫-יש קוד לבוש.‬
‫מה?‬ ‫-לבוש רשמי.‬
‫לא, רגע, כמה רשמי?‬ ‫-טוב, חליפת מהודרת.‬
‫מהודרת?‬
‫אוקיי.‬
‫מהודרת!‬ ‫-אהובי, אני צריכה את התמיכה שלך.‬
‫מותק,‬
‫ביחד, מכאן עד סין.‬
‫היי.‬
‫-מה את עושה כאן?‬
‫היי…‬
‫זוכר שאמרת שתעזור לי להשגיח עליו?‬
‫כן, אמרתי, אבל אני צריך ללכת…‬ ‫-יש לי מקרה חירום,‬
‫אני צריכה שתטפל בו בשבילי.‬
‫שלושה ימים.‬
‫מה? שלושה ימים? לא, חכי…‬ ‫-כן.‬
‫הבטחת, זוכר?‬ ‫-לא.‬
‫תגיד שלום!‬ ‫-שלום, אלן.‬
‫טוב, כן. אבל אני לא יכול.‬
‫אני מוצף.‬ ‫-אלכס, בבקשה.‬
‫אני נשבעת שאתה האפשרות היחידה שלי.‬
‫אוקיי, אבל הכול בסדר?‬
‫כן. הכול בסדר.‬ ‫ אבל אני לא יכולה להסביר כרגע,‬
‫אני חייבת ללכת, זה ייקח רק שלושה ימים.‬
‫הבאתי את הבגדים שלו.‬ ‫-אוקיי, כן. טוב… בסדר.‬
‫תודה רבה, באמת, תודה.‬
‫לא, חכי…‬ ‫-אני מבטיחה שזה רק לשלושה ימים.‬
‫רק שלושה ימים. קטן עליך.‬
‫שלום. היי…‬
‫איפה אחביא אותך עכשיו?‬
‫שלום.‬
‫מה? אין קפה היום?‬ ‫-לא, סליחה, אין קפה היום.‬
‫יום טוב.‬
‫היי.‬ ‫-אתה עובר דירה, או מה?‬
‫מה? לא, רק כמה מסמכים שאני צריך לעבודה.‬ ‫-לעבודה?‬
‫כן.‬ ‫-למה הקופסה הגדולה?‬
‫טוב, אתה יודע.‬ ‫-היא זזה.‬
‫מה? לא, היא לא.‬
‫היא זזה, אחי!‬
‫לא, אני לא ראיתי כלום.‬ ‫-מה יש בפנים?‬
‫שתוק!‬ ‫-מה יש שם?‬
‫שב!‬ ‫-מה יש שם?‬
‫לא, היי, לא!‬
‫מה זה?‬
‫כמו מה זה נראה? תינוק.‬
‫הוא שלך?‬
‫איך שלי?‬
‫הוא של אליסיה, המלצרית.‬
‫היא ביקשה שאשמור עליו לשלושה ימים.‬ ‫-בסדר!‬
‫אתם יודעים כמה אימיילים‬ ‫קיבלתי על הפרויקט הזה?‬
‫בדיוק… אפס.‬
‫המועד האחרון הוא ב-12:00.‬
‫אז תתחילו לעבוד, טוב?‬ ‫-טוב.‬
‫טוב.‬ ‫-כן.‬
‫מה?‬
‫מה תעשה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אטפל בו במשך שלושה ימים ו…‬
‫אוי, ססי תהרוג אותי.‬
‫אני לא יודע מה חשבתי.‬
‫לא, ברור שלא חשבת.‬
‫טוב, מה רצית שאעשה?‬
‫אליסיה באה, השאירה את התינוק והלכה.‬
‫טוב, אני מאמין שכל מה שתינוק צריך‬
‫זה להיות נאהב, נכון?‬
‫חוץ מזה, ססי צריכה להבין.‬
‫למעשה,‬
‫אולי זה מה שהיא צריכה,‬
‫שיהיה תינוק בסביבה‬
‫והיא תפסיק לפחד, נכון?‬
‫קדימה. תעזור לי.‬
‫אני אגביר את המוזיקה.‬ ‫-כן.‬
‫רעיון טוב. כן.‬ ‫-ממש אגביר.‬
‫אני אשים מוזיקה,‬ ‫כולנו נרדמים כאן.‬
‫היי, רבותיי, מה קורה?‬
‫השרברב לא בא אתמול?‬
‫כן.‬
‫לא, הריח הזה חזק מדי,‬ ‫העיניים שלי שורפות.‬
‫אני אקרא ללאוריטה.‬
‫תודה.‬
‫ומי הגביר את המוזיקה?‬
‫אמרתי לך, טיפש, הסירחון בלתי נסבל,‬ ‫זה מריח כמו מחירייה.‬
‫מחראה!‬
‫לזה התכוונתי, זה הורג אותי!‬
‫תעשה משהו, גבר.‬ ‫-מה?‬
‫לא יודע, כל דבר.‬
‫אליסיה נתנה לי רק בגדים,‬ ‫היא לא נתנה לי חיתולים.‬
‫אני יודע! קח את זה.‬
‫תראה.‬
‫לך לבית המרקחת ותקנה חיתולים.‬
‫נתראה בשירותים.‬ ‫-כן.‬
‫שלום, מה שלומך?‬ ‫-היי, בסדר ואתה?‬
‫בסדר.‬
‫הסתפרת, נכון?‬
‫לא, הקוקו שלי מקדימה.‬
‫אני אביא לך אותם.‬
‫היי, הגיע חומר סיכה אורגני חדש…‬ ‫-לא.‬
‫אני צריך משהו אחר.‬
‫מה?‬ ‫-אה…‬
‫חיתולים.‬
‫חיתולים?‬
‫קנית קונדומים מקולקלים.‬
‫כן, אתה יודע…‬ ‫-לא.‬
‫הם בשבילך?‬
‫לא, זה בשביל חבר.‬
‫אה, כן, אתה צריך חיתולים למבוגרים.‬
‫לא, רגע, אני יכול להסביר.‬ ‫לחבר שלי יש תינוק.‬
‫אוקיי. איזו מידה אתה צריך?‬
‫אני לא יודע, גודל של תינוק.‬
‫בן כמה התינוק?‬
‫איך אני אמור לדעת? זה תינוק, רק תינוק.‬
‫הבנתי.‬
‫אתה מכניס נשים להיריון.‬
‫ואתה אפילו לא יודע בני כמה הילדים.‬
‫גבירתי.‬ ‫-אל תקרא לי "גבירתי".‬
‫היי, תעשה את החשבון.‬
‫מתי שכבת עם האימא?‬
‫תוסיף תשעה חודשים לדייט הזה.‬
‫וא תוסיף את החודשים שעברו עד היום.‬
‫זה הגיל של הבן שלך, אוקיי?‬
‫אני בטוחה שאלה יהיו בסדר.‬ ‫-כן, אני בטוח.‬
‫- לא תקין -‬
‫אני לא מאמין, לכל הרוחות!‬
‫אלכס, השירותים מקולקלים, אידיוט.‬
‫מה? אל תהיה חמור, אני שמתי את זה שם.‬
‫חכה, אני אפתח.‬
‫הינה. בוא.‬
‫לא, זה מגעיל, אחי. זה נראה כמו ריבת חלב!‬
‫תן לי את המגבונים, זה לא מנקה אותו.‬
‫לא, איזה מגבונים? הבאתי רק חיתולים, אחי.‬
‫לא הבאת מגבונים?‬
‫אחי, ביקשת חיתולים, קניתי חיתולים.‬
‫בסדר, תן לי חיתול.‬
‫רגע. הינה.‬ ‫-הינה.‬
‫קח. לא!‬
‫קח את זה!‬ ‫-זה מגעיל, אחי!‬
‫בוא הנה. לא, מה? רפא.‬
‫מה?‬ ‫-אלה חיתולים לתינוקות בני יומם. מה זה?‬
‫לא יודע, אחי.‬
‫לא אמרת לי. אין לי מושג. איכס!‬
‫הוא אוכל את הקקי שלו!‬ ‫-לא, אלן, לא את הקקי!‬
‫לא, חכה. הקקי! הינה.‬
‫שלא יאכל את זה.‬ ‫-תביא חיתולים גדולים!‬
‫לא. לא!‬
‫אישה?‬
‫תחליף אותך?‬
‫אתה חושב שהיא מסוגלת?‬
‫שבעלה ייתן לה?‬
‫לפני שתשים לב, היא תגיע עם בטן כזאת גדולה‬
‫ותשאיר אותנו באוויר.‬
‫לא, גיירמו, לא.‬
‫ססיליה היא לא אישה שזונחת את עבודתה.‬
‫היא אישה ממוקדת.‬
‫בנוסף, החזון שלה יהיה שימושי לחברה.‬
‫אתה בעל רוב המניות.‬
‫אני?‬
‫לא הייתי משאיר הכול לבחורה.‬
‫הן מאוד רגשניות. רק תחשוב על זה.‬
‫לחשוב על זה?‬
‫מותק?‬
‫מותק!‬
‫בוא.‬
‫היא עדיין לא חזרה הביתה. בוא.‬
‫תראה.‬
‫החדר הזה…‬
‫הוא שלך כרגע, בסדר?‬
‫אתה תישאר פה.‬
‫זה רגע מאוד עדין, אוקיי?‬
‫אני צריך שתעזור לי.‬
‫אל תעשה רעש‬
‫עד שאספר לססי הכול.‬
‫בסדר?‬
‫אוקיי, בסדר.‬
‫היא הגיעה.‬
‫תישאר כאן. אני כבר חוזר.‬
‫היי, מותק.‬
‫למה המוזיקה כל כך חזקה?‬ ‫-היא נהדרת.‬
‫מאחת עד עשר, כמה את אוהבת אותי?‬ ‫-טוב, עכשיו? בסביבות שמונה.‬
‫אבל תוכל להפוך את זה לעשר.‬
‫טוב, אם כבר מדברים על רווח והפסד נקודות…‬
‫כן?‬ ‫-את תסלחי לי, לא משנה מה, נכון?‬
‫אוי, מה עשית, דביבון?‬
‫מה?‬
‫כלום.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-הבאתי תינוק.‬
‫מה?‬
‫מותק, תנמיך, אני בקושי שומעת אותך.‬
‫לא, אני אוהב את החלק הזה.‬
‫אני חושב שהשארתי את המחשב דולק.‬
‫אני כבר חוזר, חכי לי.‬
‫אוקיי.‬
‫לא! מה עשית?‬
‫מה עשית? לא! חכה, היא עוד לא יודעת.‬
‫טוב, קדימה. בוא הנה.‬
‫בוא הנה.‬
‫שב כאן.‬
‫בבקשה.‬
‫תראה.‬
‫הינה.‬
‫תורת הקוונטים, תקרא.‬
‫תישאר כאן, בבקשה. בסדר?‬
‫עם סנופי.‬
‫הינה. עדיין לא סיפרתי לה.‬
‫רגע. אמרת שתעזור לי. בבקשה, בסדר?‬
‫כן, חזרתי.‬
‫כן.‬ ‫-מותק…‬
‫מה?‬ ‫-תראה…‬
‫אני מאמינה שזה חשוב…‬
‫לא!‬
‫אני רוצה לדבר על המצב המשפחתי שלנו.‬
‫זה נהדר.‬
‫עכשיו כשציינת את העניין המשפחתי.‬
‫תראי, אני לא יודע איך לספר לך,‬
‫אבל…‬
‫יש לנו כאן קטנטן.‬
‫בעיה קטנטנה.‬
‫אין אוכל בבית,‬ ‫אנחנו צריכים ללכת לסופר, מותק.‬
‫נשארו רק צנוניות.‬ ‫-אני יודעת, מותק.‬
‫אני נשבעת שהייתי רוצה שיהיה לי זמן‬ ‫לקנות מצרכים ולהיות אישה מושלמת,‬
‫אך יש לי כל כך הרבה עבודה‬ ‫שאני פשוט לא יכולה להיות.‬
‫לא, מותק… את מושלמת.‬ ‫-אני לא.‬
‫טוב, בבוא העת, את תהיי אימא נהדרת.‬
‫לא, תקשיב.‬
‫על זה רציתי לדבר איתך.‬
‫מה?‬
‫אם הייתי עקרה…‬
‫מה?‬ ‫-אז כבר לא הייתי האישה המושלמת?‬
‫לא, בכלל לא.‬
‫בסדר.‬ ‫-עדיין תהיי מושלמת.‬
‫כן, נוכל לאמץ תינוק, והבעיה נפתרה.‬
‫ומה אם לא הייתי רוצה ילדים לעולם,‬
‫לא מאומצים, לא ביולוגיים, לא מכל סוג?‬
‫טוב, אני חושב שזה יהיה אנוכי.‬
‫את חושבת רק על עצמך, ולא עלינו.‬
‫לא! חוץ מזה,‬ ‫כולנו בטראומה בגלל ההורים שלנו.‬
‫אני לא רוצה לעשות לתינוק טראומה,‬ ‫אתה לא מבין?‬
‫אתה, למשל, שונא את אימא שלך.‬
‫אני לא שונא את אימא שלי.‬ ‫-אתה כן.‬
‫אני לא שונא את אימי.‬ ‫-כן, קצת.‬
‫לא, כלומר, הייתי שמח אם הייתה באה‬ ‫לפסטיבלים בביה"ס,‬
‫או לסיום לימודיי, או לבחינות הגמר,‬ ‫או לחתונה שלנו, אבל היא לא באה.‬
‫כי היא עבדה.‬
‫וכרגע, יש לי כל כך הרבה עבודה,‬ ‫אין לי אפילו זמן לעצמי.‬
‫טוב, אנחנו צריכים לבלות יותר זמן יחד.‬
‫כן.‬
‫לעשות שיעורי בית.‬
‫ולחשוב על עניין התינוק.‬
‫שיעורי בית?‬
‫כן.‬
‫להביא ילדים?‬
‫לא.‬
‫למה?‬
‫נו, מותק.‬
‫תינוק יהיה הדבר הכי גרוע‬ ‫שיוכל לקרות לי עכשיו.‬
‫באמת?‬ ‫-הכי גרוע.‬
‫הכי גרוע?‬ ‫-הכי גרוע.‬
‫חתול.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫טוב… כי הוא יילל, נכון?‬
‫אוי, לא.‬ ‫-כן.‬
‫מה?‬
‫אני מרגישה את הגרון שלי נסגר.‬
‫את רואה? זה חתול.‬
‫כן. ידוע איך זה משפיע עלייך.‬
‫אוי, זה נורא.‬ ‫-תישארי כאן, חכי לי, אלך לבדוק.‬
‫אוקיי?‬ ‫-אוי, לא, חתול!‬
‫תינוק!‬
‫בוא.‬
‫בוא איתי, אנחנו הולכים.‬
‫דביבון?‬
‫זה חתול.‬
‫לא.‬ ‫-כן, לכדתי אותו על הספה.‬
‫כן, לכי לחדר.‬ ‫-כן, אוקיי.‬
‫סגרי את הדלת.‬ ‫-כן.‬
‫ואז?‬
‫אני אודיע לך. סגרי את הדלת.‬ ‫-אוקיי.‬
‫מותק, הכול בסדר?‬
‫אני מוציא אותו! אני אגיד לך!‬
‫אוקיי!‬
‫תיזהר!‬
‫זה נורא.‬
‫אני שונאת חתולים.‬
‫תגיד, "היי, רפא, אפשר להיכנס?"‬
‫לא.‬
‫כן.‬ ‫-לא.‬
‫אתה לא יכול להשאיר אותנו ברחוב.‬ ‫-לא עכשיו.‬
‫מה ז"א?‬ ‫-אני לא יכול.‬
‫תן לי להיכנס.‬
‫לא, תקשיב.‬ ‫-אני אסביר.‬
‫החבאתי אותו מססי ואז…‬ ‫-לא.‬
‫שלום.‬
‫לורנה, אלכס.‬
‫עוגיפלצת.‬ ‫-כמה חמוד, הוא שלך?‬
‫כן, הוא שלו.‬ ‫-לא, שלו.‬
‫מה?‬ ‫-תשלים עם זה.‬
‫לא.‬ ‫-הוא שלך, רפא?‬
‫הוא שלו.‬ ‫-אני נשבע שלא.‬
‫למה אתה אומר שהוא שלו?‬
‫לא…‬ ‫-את מכירה אותו.‬
‫כשיש לו דייט, אני נתקע איתו.‬ ‫-אני יכול להסביר.‬
‫אני אסביר הכול.‬ ‫-באמת? קדימה, תסביר.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אתה לא חייב לי הסבר. אני לא מבינה,‬
‫ושניכם צריכים לדבר.‬
‫סליחה.‬ ‫-אני אלך.‬
‫חכי, איני מכיר אותו.‬ ‫אני אפילו לא יודע מה שמו!‬
‫אתה נורא.‬
‫כן, אתה נורא, מתכחש לתינוק שלך.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫רגע, נתראה מחר במסיבת הבריכה, כן?‬
‫כן, בטח.‬
‫מסיבת בריכה?‬
‫כן, חמור. מסיבת בריכה!‬
‫ראית איזו חתיכה היא הייתה?‬
‫כן, אבל אנחנו צריכים מיטה.‬
‫הינה, קח את זה.‬
‫- ססי - 5 שיחות שלא נענו -‬
‫מה?‬ ‫-ססי! הינה, תפוס אותו.‬
‫קח אותו.‬ ‫-עוד משהו?‬
‫תגיד, "בבקשה, דוד רפא", בסדר?‬
‫היי, מה קרה? אני מחכה לך.‬
‫היי, מותק.‬
‫מצטער, הייתי בשיחה.‬
‫יש לי מקרה חירום בעבודה‬
‫ואני אצטרך להישאר כל הלילה לעבוד עם רפא.‬
‫טוב, אתה צודק. עבודה היא עבודה.‬
‫נו, ומה קרה בסוף?‬ ‫-עם מה?‬
‫עם החתול.‬
‫אה, החתול?‬
‫השארתי את החתול אצל וטרינר.‬
‫עם רופא נחמד וסבלני מאוד.‬
‫לך כבר לישון.‬
‫לעזאזל, מה נתת לו, רד בול?‬
‫שוקולד.‬
‫זה היה טיפשי, אלחנדרו.‬
‫צריך להפעיל לו את הטלוויזיה.‬
‫מה? לא, אתה יודע שאני לא אוהב לישון‬ ‫עם הטלוויזיה.‬
‫אבל אתה יכול לישון עם התקף הזעם הזה?‬
‫יש לך שמיעה סלקטיבית, מניאק?‬
‫אני צריך מנוחה.‬ ‫אני מתפרנס מהרעיונות שלי, אלחנדרו,‬
‫ובלי מנוחה,‬ ‫אני לא יכול לחשוב על רעיונות טובים.‬
‫אוי, אתה כזה רגיש.‬
‫אם אני לא ישן, אף אחד לא ישן, אחי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫תכבה את האורות ותפסיק לצעוק,‬ ‫אחרת הוא לא יירדם אף פעם.‬
‫לצעוק? זה נשמע כאילו אני צועק, אלחנדרו?‬
‫כן, נראה לי שאתה עושה הר מעכבר.‬
‫אני שמח שציינת את עניין ההרים,‬
‫טיפסתי על הרים בשביל הילד הזה.‬
‫ולא עשית כלום, אתה לא עוזר לי.‬
‫מה?‬
‫אני לא עוזר לך?‬
‫מי הלך לחנות בשביל הבקבוק שלו?‬
‫המה שלו?‬
‫הבקבוק שלו, חלאה, והיה קר, מה?‬
‫כן, אני החלפתי לו חיתול.‬
‫ומי קנה את החיתולים?‬
‫אתה, אבל שילמתי עליהם.‬
‫לא, רגע. לכלכל ילד לא הופך אותך לאבא, אחי.‬
‫לא ניקית אפילו קקי אחד!‬
‫ואתה לא הושפלת בבית המרקחת!‬
‫אתה לא נתת לבחורה הכי שווה בטינדר ללכת!‬
‫עשיתי הכול בשבילך, מה עשית בשבילי?‬
‫לא עשית כלום בשבילי, כלום!‬
‫תראה, הקנקן ריק.‬
‫אין בו מים, ואתה לא טורח למלא.‬
‫למה לא מילאת אותו? תמלא אותו!‬
‫טוב.‬
‫אני אמלא את קנקן המים.‬
‫לא ייאמן.‬ ‫-תשמור עליו.‬
‫כן.‬ ‫-שלא יראה אותך בוכה.‬
‫לא.‬
‫אני מצטער, אני יודע שזו לא אשמתך.‬
‫זו אשמת החרא הזה.‬
‫זה… טוב, מספיק. היי!‬
‫היי!‬
‫מה קרה?‬
‫תקשיב, אתה יודע איפה תחביא אותו מחר?‬
‫אי אפשר להחביא אותו שלושה‬ ‫ימים במשרד בקופסה עם חורים.‬
‫אתה יכול למצוא מקום מחבוא יותר טוב, לא?‬
‫איזה מקום מחבוא?‬
‫תן לי לדאוג לזה.‬
‫אבל קודם, תמלא את הקנקן שלי,‬ ‫אל תהיה מניאק.‬
‫עד הסוף.‬
‫לך לישון, קדימה.‬
‫היי, בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫איך הולך?‬
‫שלום, אריקה.‬
‫ג'קי, אני מצטער, גם היום אין קפה.‬
‫כן, זה בסדר.‬
‫בחיי, איזו טרחה.‬
‫מה זה?‬
‫הצעה של דגימות חומר לאריזה אקולוגית.‬
‫כן, לקמפיין החיתולים.‬
‫ככה, לפחות האריזה אקולוגית, נכון?‬
‫רצית שאוכיח שאני שווה את תשלום הוויזה שלי,‬ ‫נכון?‬
‫מצוין.‬
‫מסתבר שאתם לא חסרי ערך אחרי הכול.‬
‫אבל אני רוצה מצגת ללא רבב‬ ‫ביום ראשון על הבוקר.‬
‫כן, כמובן.‬
‫ואם אאבד את הלקוח הזה בגללך, אלחנדרו,‬
‫אקצץ את בונוס הפרודוקטיביות שלך.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫-בסדר.‬
‫גבר, הצלחנו!‬
‫היי, איזו הצעה נהדרת, אה?‬
‫אהבתי את זה, תראו, זה נהדר.‬
‫כן, זה הרעיון של רפא, את מכירה אותו.‬ ‫-בוא נראה. וואו!‬
‫הסלים מדהימים.‬ ‫-נכון?‬
‫בוא נראה.‬
‫לא גזלתם מבעלי המלאכה, נכון?‬
‫לא.‬ ‫-להפך, זה כדי לתמוך בהם.‬
‫רוצה קפה?‬ ‫-החיתולים יהיו פה?‬
‫כן, בטח.‬ ‫-כן, טוב…‬
‫מדהים.‬ ‫-זה שונה, נכון?‬
‫אתם יודעים כמה אני אוהבת עבודות יד,‬ ‫אני תמיד תומכת באומנים.‬
‫רוצה ארוחת בוקר?‬ ‫-קקאו?‬
‫לא!‬
‫ידעתי שאתם זוממים משהו!‬
‫מה זה?‬
‫זה בשביל הקמפיין או מה?‬
‫אולי ניכנס למטבח ונשתף אותך? בסדר?‬
‫טוב, נתראה שם.‬ ‫-כן.‬
‫נהדר.‬ ‫-אוקיי.‬
‫קדימה.‬ ‫יצאתם מדעתכם לחלוטין?‬
‫אם מוסוליני תגלה שהבאתם תינוק למשרד,‬ ‫היא תפטר אתכם.‬
‫זוכרים מה קרה לאמנדה, כשהיא הניקה בקבלה?‬
‫סילביה שונאת ילדים.‬ ‫-וכל דבר חי אחר.‬
‫לא.‬ ‫-לא, אנחנו צריכים שתעזרי לנו.‬
‫אני?‬
‫כן, תחביאי אותו.‬ ‫-בחייך!‬
‫בבקשה, ג'קי, את היחידה שיכולה לעזור לנו.‬
‫זה רק ליום אחד,‬ ‫אימא שלו אוספת אותו מחר.‬
‫ג'קי, בבקשה.‬
‫אוקיי.‬
‫אבל אנחנו צריכים לערב את כל המשרד בזה.‬
‫איך?‬
‫אני יודעת.‬
‫אני אשלח הודעה מוצפנת.‬
‫תינוק במשרד. תשרקו אם מוסוליני מגיעה!‬ ‫מסר אכיל - להשמיד -‬
‫אתה התקווה הקטנה של העולם.‬
‫כן, אתה אוהב את זה? כן?‬
‫להיות אבא זה ממש הקטע שלי.‬
‫אבל לא עשית כלום.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אבא לא נולד אבא, הוא הופך לאחד.‬ ‫תרוויח את התואר הזה.‬
‫אני עושה הכול כמו שצריך. לא?‬
‫אני עושה הכול כמו שצריך? היי, חמור.‬
‫היי, שאלתי אותך משהו!‬
‫מה? אני לא יודע על מה אתה מדבר, אחי.‬
‫אני עם בחורה לוהטת בטינדר, חכה.‬
‫אתה יודע שבסוף תישאר לבד, שמן,‬
‫ועם שיער צבוע תרדוף אחרי נשים צעירות,‬ ‫נכון?‬
‫לא. לא שמן.‬
‫כן…‬
‫מה זה?‬ ‫-אני צריכה חתימה.‬
‫אני יודעת, אבל הפגישה לא קוראת עכשיו.‬ ‫מה קורה?‬
‫זוזו, אתם תלחיצו את הכלבה שלי.‬
‫אוי, אהובתי, זה בסדר.‬
‫הגסטפו עזב. השטח נקי.‬
‫כידוע לך,‬
‫השותפים הבינלאומיים שלנו‬ ‫יגיעו בעוד שבועיים‬
‫לאיחוד השנתי בוואלה דה בראבו.‬
‫כן.‬
‫ובמקום שאני אציג את הפרויקטים…‬
‫כן.‬
‫אני רוצה שאת תעשי את זה,‬
‫כדי שיראו אותך בפעולה.‬
‫כן, בטח שכן.‬
‫מר גונזלו, תודה על ההזדמנות, לא אכזב אותך.‬
‫הרווחת את זה, ססיליה.‬
‫הרווחת את זה.‬
‫עוד דבר אחד.‬
‫אם תצליחי,‬
‫תצטרכי לעבור לגור בהונג קונג לשנה‬
‫כדי לטפל במשרד החדש.‬
‫הלקוחות העיקריים שלנו נמצאים שם‬
‫ועלייך להיות קרובה אליהם בתהליך המעבר.‬
‫זו תהיה בעיה?‬
‫אין בעיה.‬
‫לא. רגע. זאת הונג קונג,‬
‫ברור שהוא יאהב את הרעיון.‬
‫חמודי…‬
‫הוא נרדם.‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים, ססי.‬
‫שלום, מותק.‬
‫מותק,‬
‫תקשיב, חשבתי על העתיד שלנו.‬
‫ויש משהו שאני רוצה להגיד לך‬ ‫שישנה את חיינו לנצח.‬
‫וואו, נשמע נהדר, תספרי לי.‬
‫לא, אתה יודע מה?‬
‫אני מעדיפה לספר לך אחר כך כשתחזור הביתה,‬
‫אבל אתה לא תאמין.‬
‫נצטרך לחגוג את זה, בסדר?‬
‫אוקיי, כן, בטח, נחגוג כשאחזור הביתה.‬
‫אבל אני אחזור הביתה…‬
‫מאוחר.‬
‫דביבון, זה בסדר, חיים שלי.‬
‫אני אכין לך הפתעה שתאהב.‬
‫אתה ואני ביחד מכאן עד סין, אהובי.‬
‫מכאן עד סין, אהובתי. אוהב אותך!‬
‫אתה חייב לקחת את הילד הזה הביתה עכשיו.‬
‫גם אני חושב כך.‬
‫אני מרגיש שססי תגיד לי‬ ‫שהיא רוצה להיות אימא.‬
‫היא נשמעה לי ממש משוכנעת, הגיע הזמן.‬
‫כן, אתה תראה, זה ממש מגניב.‬
‫הינה המתג, שתדע איפה הוא.‬
‫וזאת…‬
‫וה…‬
‫תינוק הזה?‬
‫אלן, ססי. ססי, אלן.‬
‫של מי התינוק הזה?‬
‫של אליסיה, המלצרית מסלון קורטז, זוכרת?‬
‫איפה אימא שלו?‬
‫לא יודע. היא ביקשה שאקח אותו לשלושה ימים.‬
‫מה? שלושה?‬
‫כן.‬
‫מה?‬
‫למה את מגיבה ככה?‬
‫מה, את אלרגית לתינוקות כמו לחתולים?‬
‫מה?‬
‫זה היה החתול?‬
‫הוא כאן מאתמול ולא סיפרת לי?‬
‫אמרת שהדבר הכי גרוע שיכול לקרות לך‬
‫יהיה תינוק, אז…‬
‫לקחתי אותו כדי שלא תתחרפני.‬
‫ברור שאני אתחרפן, כמו עכשיו.‬
‫אבל אם היית מספר לי קודם,‬
‫במקום להופיע עם ילד בלי התראה,‬
‫סביר להניח שהייתי מגיבה אחרת.‬
‫אלן, תעזור לי.‬
‫מותק…‬
‫מה?‬
‫אלן אומר שאת נראית יפהפייה כשאת כועסת.‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫אוקיי…‬
‫למה…‬
‫היא השאירה אותו איתך?‬
‫ובכן…‬
‫למה לא שאלת אותי אם זה בסדר מבחינתי‬
‫שתביא הביתה ילד לשלושה ימים, מותק?‬
‫פשוט לא אכפת לך ממני.‬ ‫-מה? לא.‬
‫תראי, נראה לי שהתינוק עייף, אז…‬
‫אני אשכיב אתו לישון ואחזור כדי שנוכל לדבר,‬ ‫אוקיי?‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫היי,‬
‫אני מחכה לך, אה?‬
‫שלא תחשוב אפילו…‬
‫מריח טעים.‬
‫יש משהו בשבילי?‬
‫אני עדיין מחכה להסבר שלך.‬ ‫-אה, נכון. שקט! הוא ישן.‬
‫אל תשתיק אותי.‬
‫אוקיי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מה? אני נותן לו חלב.‬ ‫-לא.‬
‫קר? השתגעת?‬
‫תודה.‬
‫בסדר, אני אסביר.‬
‫העניין הוא שלאימא שלו היה מקרה חירום‬
‫ולא היה לה מי שיעזור לה.‬
‫ולמה לא סיפרת לי?‬
‫כי חשבתי שלא תהיי בקטע.‬
‫ולא יכולתי לסרב לה.‬
‫תראי, אל תדאגי.‬
‫היא תאסוף אותו היום ונחזור לשגרה. בסדר?‬
‫היום?‬ ‫-כן, היום.‬
‫כלום, אחי, היא לא אמרה מילה.‬
‫אבל היא השאירה לך משהו.‬
‫באמת? היי, זהירות.‬
‫הינה זה.‬ ‫-בוא נראה.‬
‫בוא נראה. תראה.‬
‫זה בשבילך.‬
‫היי, מייק.‬
‫מה אם קרה לה משהו?‬ ‫-לא, היא כבר עשתה את זה.‬
‫היא מתקשרת להגיד שהיא חולה בשפעת‬ ‫ונעלמת לשבוע.‬
‫לילה טוב.‬
‫ביי, איקר.‬ ‫-ביי, שמור על עצמך.‬
‫אלוהים!‬ ‫-אלכס, הוא ישן.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫נהדר.‬ ‫-אני צריכה ללכת.‬
‫תנוחי קצת.‬ ‫-גם אתה.‬
‫היי, הייתי נשאר, אבל יש לי דייט.‬
‫כן.‬
‫תקשיב, מצאת את הבחור בבר?‬ ‫הצלחת לדבר איתו?‬
‫כן, הוא אומר שאליסיה לא הגיעה לעבודה,‬ ‫ואף אחד לא יודע כלום.‬
‫אני מתקשר לנייד שלה,‬ ‫אבל זה עובר ישר לתא הקולי.‬
‫אז אתה אומר לי,‬
‫שמכל האימהות המתחשבות בעולם,‬
‫ויש מיליונים, הרבה כאלה,‬
‫שנלחמות עבור הילדים שלהן,‬ ‫שמקריבות הכול למענם,‬
‫בחרת לעזור לזו שנטשה את שלה?‬
‫רפא,‬
‫תודה, אבל זה הדבר האחרון שאני צריך לשמוע.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-גם לך.‬
‫השארתי מרק במטבח,‬
‫הזמנתי משחה לטוסיק שלו מבית המרקחת,‬
‫וקרימה תשאיל לנו את תיק ההחתלה שלה.‬ ‫וזה כל מה שאעשה כדי לעזור לך.‬
‫אוקיי.‬
‫שלחתי לך לינק להדרכה על איך לרחוץ תינוקות.‬
‫דרך אגב, הדבר הכי חשוב:‬
‫האירוע שלי בוואלה בעוד כמה ימים,‬
‫והבטחת שתהיה שם.‬
‫כן.‬
‫אלן, חמודי… שום דבר מזה אינו באשמתך.‬
‫לילה טוב, מותק.‬
‫מותק.‬ ‫-מה?‬
‫תודה.‬
‫אני מבטיח שאמצא את אליסיה‬ ‫ואתן לה את התינוק שלי.‬
‫מה?‬ ‫-כלומר, התינוק שלה.‬
‫התינוק שלה.‬ ‫-התינוק שלה, נכון.‬
‫שינה ערבה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אלן תוהה אם תוכלי לתת לנו נשיקת לילה טוב.‬
‫לא, בלי נשיקות.‬ ‫-בחייך.‬
‫לילה טוב, שותפה לדירה.‬
‫קדימה. בוא נעשה חיים.‬
‫לפי מה שהיא סיפרה לי,‬
‫היא מסן לואיס פוטוסי.‬
‫נראה שההורים שלה קתולים אדוקים.‬
‫אז הם הכריחו אותה ללדת.‬
‫אבל היא ברחה מהבית כי…‬
‫חוץ מזה שהם קתולים אדוקים,‬
‫הם די אלכוהוליסטים.‬
‫איזו אירוניה, נכון? מגיעה עד לכאן‬ ‫כדי לשרת שיכורים אחרים.‬
‫בלי להעליב, גבר.‬
‫לא נעלבתי.‬
‫אתה יודע משהו על אבא שלו?‬
‫היא לא דיברה על זה.‬
‫סיפור מכוער, מאוד מכוער.‬
‫לבריאות.‬
‫טוב, תראה.‬
‫זה עותק של תעודת הזהות שלה.‬
‫מי יודע אם זה יעזור לך,‬ ‫היא מזויפת, אבל יש שם כתובת.‬
‫טוב, בהצלחה, חבר.‬
‫ואם תשמע ממנה, תודיע לי.‬
‫תגיד לי, אלן,‬
‫הרחובות האלה נראים מוכרים?‬
‫בוקר טוב.‬
‫זה המקום? אתה גר כאן?‬
‫שלום, גבירתי.‬
‫כן, דבר.‬
‫אליסיה גרה כאן?‬
‫לא, אני לא מכירה אותה.‬
‫לא! גבירתי.‬
‫גבירתי, בבקשה.‬
‫גבירתי!‬
‫תיכנס.‬
‫בוא.‬
‫כן, זה פה.‬
‫תמצא מקום לשבת.‬
‫תודה.‬
‫יום טוב.‬
‫באתי להחזיר את התינוק לאליסיה.‬
‫טוב, אמרתי לך, אני לא מכירה אותה.‬
‫היא מעמידה פנים.‬
‫טוב, אני כן מכירה אותה.‬
‫היא שוכרת כאן, ומדי פעם,‬ ‫אני שומרת על הילד,‬
‫בבקשה אל תשאיר לי אותו.‬ ‫יש לי כבר הרבה ילדים.‬
‫באמת?‬
‫ואיפה הם? בבית הספר?‬
‫לא, הם עובדים.‬
‫עליי להישאר כאן,‬ ‫אחרת אימא שלי יכולה לצאת להסתובב.‬
‫טוב, אז כשתראי את אליסיה,‬ ‫או תדברי איתה,‬
‫תגידי לה שהתינוק הזה הוא באחריותה,‬
‫שהיא לא יכולה פשוט להשאירו עם אדם זר.‬
‫והיא לא יכולה להרוס ככה חיים של מישהו אחר.‬ ‫הינה.‬
‫קחי אותו.‬
‫אוי, לא.‬
‫זה פשוט…‬
‫היו כאן בריונים שרצו לקחת את הילד שלה.‬
‫אני חושבת שבגלל זה היא השאירה אותו איתך.‬
‫אתה יודע, לפעמים הם משכירים אותם‬ ‫כדי להתחנן לכסף ברחוב.‬
‫אבל נמצא פתרון כאן.‬
‫הוא סוף סוף נרדם.‬
‫נו?‬
‫הייתי ברור מאוד לאישה שמשכירה לה את החדר.‬
‫אמרתי לה שאין סיכוי‬ ‫שהתינוק יוכל להיות איתנו יותר.‬
‫ולמה הילד עדיין כאן?‬
‫יש סוחרי ילדים שרוצים לקחת אותו,‬
‫מישהו צריך להגן עליו.‬
‫סוחרי ילדים?‬
‫כן, מגיע לו שתהיה לו משפחה‬ ‫שאוהבת אותו ודואגת לו.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫ברור שכן.‬
‫הדבר הנכון הוא לתת אותו לשירותי הרווחה‬ ‫כדי שיאומץ.‬
‫לשירותי הרווחה?‬
‫זה הדבר היחיד שאני יכולה לחשוב עליו.‬
‫יש שם עובדים סוציאליים שיכולים לדאוג לו.‬
‫לא אתה ולא אני מוכנים לטפל בתינוק.‬
‫אני כן.‬
‫מה?‬
‫אני חושב שכדאי שנחכה כמה שבועות‬ ‫למקרה שאליסיה תחזור.‬
‫לא.‬ ‫-אנחנו נטפל בו בינתיים.‬
‫לא.‬
‫אנחנו חייבים…‬
‫מה שאתה חייב לעשות‬
‫זה לקרוא למשטרה‬
‫ולהודיע להם שיש בחורה נעדרת וילד נטוש.‬
‫ובבקשה תעשה את זה‬ ‫לפני האירוע הגדול שלי בוואלה.‬
‫מותק, אתה מבין‬
‫כמה זה חשוב לי?‬
‫אני אהיה האישה הראשונה‬
‫שתקבל משרה כזו בחברה.‬
‫ואחרי זה, נעבור להונג קונג,‬
‫נארוז את המזוודות,‬
‫נחפש דירה.‬
‫הונג קונג?‬
‫באמת?‬
‫הציעו לי להיות אחראית על המשרד שם.‬
‫ומתי חלקת את זה איתי?‬
‫למען הפרוטוקול, שאלתי אותך‬
‫לפני שאמרתי להם שאני מעוניינת.‬
‫אמרת את זה, "ביחד, מכאן עד סין".‬
‫לקחת את זה באופן ממש מילולי.‬
‫הונג קונג, באמת?‬
‫מותק, הונג קונג…‬
‫זה החלום שלי.‬
‫תראה,‬
‫נוכל לשמור על הילד‬
‫לכמה ימים עד שתגיד למשטרה.‬
‫אבל אחרי זה,‬ ‫החיים שלנו חייבים לחזור לשגרה,‬
‫אתה לא מסכים?‬
‫אוקיי.‬
‫אתה יכול להבטיח לי שתפתור את זה‬ ‫כמו אדם בוגר?‬
‫שבועת זרת.‬
‫אז אם אשתי תשאל אותי למה אני כאן,‬
‫אני אמור להגיד שאני עובד בתור מרגל?‬
‫חוקר פרטי.‬
‫רפא.‬ ‫-מה?‬
‫אתה חושב שהתחפושת נחוצה? כלומר…‬
‫אתה חושב שאני מאלתר, אחי?‬
‫הכול בשליטה פה. תירגע.‬
‫תראה, אתה יודע מה?‬
‫תגיד מה שאתה רוצה,‬ ‫אבל תבטיח לי שלא תזוז.‬
‫וברגע שתראה את אליסיה, תתקשר אליי,‬ ‫בסדר?‬
‫אוי.‬
‫רפא.‬
‫אני לא חושב שהוא צריך להיראות כמו סוחר.‬
‫הוא יכניס אותנו לצרות.‬
‫תגיד משהו.‬
‫קדימה, בוא נלך.‬
‫היי, אתה לא רוצה לקרוא?‬
‫טוב, בסדר. אוקיי, מספיק.‬
‫לא נקרא. אין ספרים לעת עתה.‬
‫בוא נכייף. אנחנו נכייף, כן.‬
‫בוא נכייף.‬
‫כן, אנחנו אופטימיים לחלוטין‬ ‫בנוגע לפרויקט הנפלא הזה.‬
‫אז, רבותיי,‬
‫תודה רבה על תשומת הלב.‬
‫אני מצפה לראות אתכם בשבוע הבא‬ ‫בוואלה דה בראבו.‬
‫מצוין.‬ ‫-מושלם.‬
‫עבודה טובה.‬ ‫-קדימה.‬
‫ג'י-10!‬ ‫-מה?‬
‫היית נהדרת.‬ ‫-לא נכון.‬
‫כלומר, יש לך ביצים.‬
‫לא, אלן.‬
‫תסתכל על זה. אתה מטונף.‬
‫טוב, בוא.‬
‫תראה את הידיים שלך.‬ ‫אוי לא, לא על הפנים שלי.‬
‫ג'קי,‬
‫את יכולה להתקשר ללקוח ולשאול אותו‬ ‫אם הוא בסדר עם ההמלצות?‬
‫יהיה לנו יתרון לפגישה היום.‬
‫אשלח לך את המספר של הלקוח.‬
‫-מה הבעיה שלך?‬ ‫-סליחה!‬
‫אלן, אתה בסדר? סליחה.‬
‫סליחה, אני מטומטם.‬
‫אנחנו צריכים כיסא תינוק בשבילך.‬
‫השטח פנוי. היא הלכה.‬
‫ויש לה פגישה בדרום העיר.‬ ‫אז היא תחזור מאוחר.‬
‫אוי!‬
‫אנחנו חופשיים ממוסוליני, חמוד.‬ ‫-וואו.‬
‫צא לטיול עם דודה ג'קי.‬ ‫-אתה תינוק חופשי.‬
‫בוא נלך לטיול.‬
‫הלו. מה קורה, צ'רלי?‬
‫אתה בא לדומינו?‬
‫כבר יום שישי?‬
‫כן.‬ ‫-אפילו לא שמתי לב.‬
‫אני לא חושב, אני צריך לטפל בתינוק.‬
‫הוא עדיין אצלך?‬
‫כן.‬
‫תביא אותו אלינו. יש לנו בייביסיטר הערב.‬
‫לא, נחזור הביתה מאוחר,‬
‫אם יהיה קר, הוא עלול לחלות,‬ ‫ואני ארגיש אשם.‬
‫סליחה,‬ ‫אני מדבר עם אלחנדרו אלוורס?‬
‫די, אחי.‬
‫היי, רגע, יש לי עוד שיחה.‬
‫חכה, אל תנתק.‬ ‫-אני אהיה כאן.‬
‫הלו?‬ ‫-אלכס?‬
‫כן.‬ ‫-אימא של התינוק חזרה.‬
‫היא חזרה?‬ ‫-היא כאן.‬
‫חדשות נהדרות!‬ ‫-שאחכה?‬
‫כן, ברור, אני בדרך.‬ ‫-נתראה עוד מעט.‬
‫אחי, אולי אגיע לדומינו.‬
‫נהדר, נהיה כאן.‬ ‫-נדבר אחר כך.‬
‫יופי, ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫הלחם טעים?‬
‫זה טעים מאוד?‬
‫טעים, נכון?‬
‫הלו?‬
‫מותק, תנחשי מה?‬ ‫-מה קרה?‬
‫אליסיה חזרה.‬ ‫-באמת?‬
‫אני בדרך להחזיר לה את התינוק.‬ ‫הכול יחזור לקדמותו.‬
‫תודה, מותק, ידעתי שתפתור את זה.‬ ‫מה שלומך?‬
‫בסדר, מותק.‬
‫כן, עכשיו נוכל להתרכז בתוכניות שלך.‬
‫התוכניות שלנו, דביבון. שלנו.‬
‫נכון, התוכניות שלנו.‬
‫כן.‬ ‫-אני אוהבת אותך!‬
‫אני אוהב אותך.‬ ‫-נתראה אחר כך, ביי!‬
‫אתה בטוח שהיא שם?‬
‫היא נכנסה כשהתקשרתי אלייך, היא לא יצאה.‬
‫אוקיי.‬
‫תודה.‬
‫תודה, מרגל, כל הכבוד.‬ ‫-בהצלחה עם זה.‬
‫כן, קדימה.‬
‫אנחנו מחזירים אותך.‬
‫אנחנו בבית עכשיו.‬
‫אליסיה.‬
‫איפה היית?‬
‫שלום, גבירתי.‬
‫אחר צוהריים טובים.‬
‫אשאיר אתכם לבד.‬
‫אני אלך לאימא שלי.‬
‫קטנצ'יק, תסלח לי.‬
‫אני אוהבת אותך מאוד.‬
‫תראי, אליסיה…‬
‫אני לא יודע איפה היית,‬ ‫אבל את לא יכולה להיעלם ככה.‬
‫את לא יכולה לשכוח שיש לך אחריות‬ ‫בגודל של אלן.‬
‫כלומר, את אימא שלו…‬ ‫-עברתי טיפול בסרטן.‬
‫מה?‬ ‫-טיפול בסרטן.‬
‫יש לי גידול…‬
‫בראש.‬
‫הרופא אומר שלא נשאר הרבה מה לעשות.‬
‫מה?‬
‫את בטוחה?‬
‫הם עשו בדיקות דם, סריקות והכול?‬
‫כן, עשו לי את כל הבדיקות.‬
‫אני לא יודע מה להגיד.‬
‫כלומר…‬
‫מה את צריכה?‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫תאמץ אותו.‬
‫אני?‬
‫לא, איך?‬
‫לא, רגע…‬
‫אליסיה, את אפילו לא מכירה אותי כל כך טוב.‬
‫כן, ראיתי אותך מלא פעמים במסעדה.‬
‫אתה תמיד נחמד לאחרים‬ ‫ומתייחס לכולם באדיבות.‬
‫ומאז שהכרת את אלן, היית ממש טוב אליו.‬
‫כשאמרת שאתה רוצה ילד,‬ ‫חשבתי שזה סימן מהשמיים.‬
‫ברגע שהשתחררתי מביה"ח,‬ ‫חקרתי איך עושים את זה,‬
‫אתה רק צריך לחתום על כמה מסמכים, זהו זה.‬
‫כלומר…‬ ‫-בבקשה, אל תגיד לי לא.‬
‫אתה הדבר הכי טוב שיכול לקרות לאלן.‬
‫אליסיה, אני ממש אוהב את אלן,‬ ‫אני מחבב אותו מאוד, אבל…‬
‫כלומר,‬
‫יש לי אישה,‬
‫אני לא יכול להחליט לבדי.‬
‫חוץ מזה, עניין האימוץ הזה מסובך.‬
‫לא, תראה.‬
‫עזבתי את סן לואיס בלי לרשום את התינוק.‬
‫אז נוכל לרשום אותו כשלך, וזהו זה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫את מבקשת ממני משהו מאוד מסובך.‬
‫כן.‬
‫כן, אתה צודק.‬
‫הייתי טיפשה לחשוב שלילד שלי‬ ‫יהיו חיים טובים יותר מחיי.‬
‫לא, רגע, לא לזה התכוונתי.‬
‫תראי.‬
‫זה מה שנעשה.‬
‫אני אקח אותך לרופא אחר, מומחה לסרטן,‬
‫הוא ייתן לנו חוות דעת נוספת, טוב?‬
‫הוא בטח ימצא פתרון.‬
‫אל תדאגי, לא אשאיר את שניכם לבד.‬
‫את תהיי בסדר, וגם התינוק שלך.‬
‫אוקיי?‬
‫העניין היחיד הוא,‬
‫שאת צריכה לטפל באלן עכשיו, את אימא שלו.‬
‫הוא רוצה להיות איתך, הוא התגעגע אלייך.‬
‫טוב? תתקשרי אליי אם תצטרכי משהו.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫תודה רבה, בסדר?‬
‫אוקיי. את בטוחה שאת בסדר?‬
‫אוקיי. יופי.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫תתקשרי אם תצטרכי משהו.‬
‫טוב.‬
‫ביי, אלן.‬
‫ביי.‬
‫הבקבוק שלו.‬
‫אני רואה, אביא אותו.‬
‫גבירתי!‬
‫אליסיה התעלפה! גבירתי!‬
‫אליסיה!‬ ‫-אוי.‬
‫ילדה מסכנה, זה קורה כל הזמן.‬
‫מה ז"א?‬ ‫-היא תהיה בסדר עוד מעט.‬
‫אליסיה?‬ ‫-אני אלך להביא אלכוהול.‬
‫כן, לכי.‬
‫חליפה?‬
‫אני לא חושבת שראיתי אותו בחליפה אף פעם,‬ ‫חוץ מבחתונה שלכם.‬
‫ברור שלא, הוא שונא אותן.‬
‫אבל תראי את היפה הזאת שהוא ילבש בוואלה.‬
‫הוא יהיה כזה חתיך, אוי…‬
‫את נראית די מאושרת.‬ ‫-כן.‬
‫מה קרה עם הילד?‬
‫הבעיה נפתרה.‬
‫האימא חזרה סוף סוף.‬
‫התחלתי להסתכל על דירות בהונג קונג היום.‬
‫הן מדהימות. רוצה לראות אותן?‬ ‫-בטח. תראי לי.‬
‫נחמד.‬ ‫-תראי את הנוף.‬
‫תראי את זאת. היא במרחק חצי בלוק‬
‫מגלריית הקומיקס הכי חשובה באסיה.‬
‫אלכס יהיה מאושר.‬ ‫-זה מגניב.‬
‫אליסיה, אני רציני, את לא לבד.‬
‫יש לנו חדר נוסף שבו שניכם תוכלו לגור.‬
‫מה? אני לא יכולה.‬
‫אל תדאגי.‬
‫לך ולתינוק שלך לא לא יחסר כלום. אוקיי?‬
‫ססיליה תהיה חייבת להבין.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫לא.‬
‫מותק, בבקשה, תקשיבי.‬
‫להקשיב למה?‬ ‫-ובכן…‬
‫הזמנת שני אנשים לגור בבית שלי.‬
‫שוב, אפילו לא שאלת אותי,‬ ‫כאילו הם המשפחה שלך ואני לא.‬
‫טוב, בתור המשפחה שלי, את לא מתנהגת בהבנה.‬
‫אני מבינה שהכוונות שלך טובות,‬ ‫אבל לא כך עושים דברים.‬
‫מה כל זה, "ססיליה תצטרך להבין"?‬
‫טוב, כן…‬
‫אנחנו יכולים לעזור להם.‬ ‫-עד מתי תמשיך לשחק את הגיבור?‬
‫או שאתה מתכנן להביא אותם להונג קונג?‬
‫מתי שאלת אותי‬ ‫אם אני רוצה לנסוע להונג קונג?‬
‫שאלתי…‬ ‫-לא, את הנחת.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫לא.‬ ‫-וחוץ מזה, מה אעשה בהונג קונג?‬
‫אהיה בעלה של המלכה או מה?‬ ‫-חשבתי שתאהב את זה.‬
‫את חושבת רק על החלומות שלך,‬ ‫על מה שאת רוצה, על העבודה שלך.‬
‫לא…‬ ‫-הכול סובב מה שאת רוצה.‬
‫מה איתי? מה עם החלומות שלי, מה שאני רוצה?‬
‫את צריכה לחשוב גם עליי.‬ ‫את צריכה לחשוב עלינו.‬
‫את צריכה לתת לי ילד.‬
‫אני צריכה לתת לך ילד?‬
‫אני שווה משהו כאישה רק אם אתן לך ילד?‬
‫בשביל מה התחתנו?‬
‫למה אנחנו יחד?‬
‫אם לעולם לא יהיה לנו תינוק…‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫החליפה שלך.‬
‫ברור שלא תסלחי לו, נכון?‬
‫בחייך, דברי איתו. תדברי, אבל לא מתוך כעס.‬
‫כעסת קודם.‬
‫בראש צלול.‬ ‫-מה הם יגידו?‬
‫הוא אמר לה מה הוא חושב.‬
‫לא…‬ ‫-הוא רואה בה מכונת תינוקות.‬
‫הוא לא חושב כך עליה.‬
‫אתם ביחד כבר שבע שנים, הוא לא כזה.‬
‫הוא שוביניסט.‬
‫כן, הוא קצת שוביניסט.‬ ‫-לא.‬
‫אנו אומרים דברים מטופשים כשאנו כועסים.‬
‫הדברים המטופשים מגיעים מאיפשהו,‬ ‫קרימה.‬
‫הוא לא רק חשב על זה. זה הגיע מאיפשהו.‬
‫אז את באמת חושבת שאני אשת הקרואסון?‬
‫לא, אל תריבו עכשיו.‬
‫את אשת הקרואסון או לא?‬
‫כך את חושבת עליי?‬ ‫-טוב, סליחה,‬
‫אבל אנשים רואים אותך ככה,‬ ‫"אשתו של" או "האימא של".‬
‫ככה זה.‬ ‫-באמת…‬
‫תקשיבי לו, ילדה.‬
‫תקשיבי לו.‬
‫תשמעי מה יש לו לומר,‬ ‫אף אחד לא מת מלהקשיב למישהו.‬
‫כן, בסדר, כן.‬
‫ותני לו להסביר מה, גבירתי?‬
‫כל הגברים אותו דבר.‬
‫הילד בטח שלו.‬
‫לא, אין מצב. את חושבת?‬ ‫-אין מצב.‬
‫בואו נראה, לא.‬ ‫-תקשיבי, גבירתי, זה קרה לי.‬
‫זה כמו פלסטר,‬ ‫את חייבת להסיר אותו אחת ולתמיד.‬
‫פילי, לא!‬
‫לא! מה עשית?‬ ‫-לא!‬
‫פילי, אלוהים!‬
‫גבירתי, את יכולה לקנות לעצמך טלפון חדש‬ ‫מתי שתרצי.‬
‫תרגישי עוצמה, תהיי עצמאית.‬
‫את בעלת הגורל שלך.‬
‫את לא צריכה גבר בחיים שלך, גבירתי.‬ ‫-פילי, אורז, שימי אותו באורז, בבקשה.‬
‫מה קורה?‬
‫למה?‬ ‫-אני מצטערת, לא ראיתי את זה מגיע.‬
‫סליחה.‬
‫אם האורז לא יעזור, אקנה לך חדש.‬
‫היי, פספסת את מה שפילי אמרה.‬
‫היא גורו מזויינת! את בעלת החיים שלך.‬
‫למי אכפת מהטלפון?‬
‫השאירו הודעה אחרי הצפצוף.‬
‫ססי, זו ההודעה ה-39 שאני משאיר לך.‬
‫יודעת מה? כשאני חושב על זה,‬ ‫אני צריך להיות זה שנפגע.‬
‫כי את נפטרת ממני בקלות רבה מדי.‬
‫את מתייחסת אליי כאילו שאני פושע.‬
‫כבר התנצלתי,‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫תתקשרי אליי.‬
‫תראה, אני לא מבין יותר מדי בדברים האלה,‬
‫אבל נראה לי שכשאתה אבא,‬ ‫אתה צריך להקריב הרבה דברים.‬
‫ואולי אתה צריך להקריב את ססי למען הילד.‬
‫אני לא מבין את הגישה שלה. זה העניין…‬
‫אם היית בא אליי עם ילד,‬
‫נשבע שהתגובה שלי הייתה הרבה יותר גרועה.‬
‫כי זה פשוט לא בשבילי.‬
‫ואולי זה גם לא בשביל ססי.‬
‫היא לא נתנה לי להסביר כלום.‬
‫אבל אתה צריך משהו אחר, כמו…‬
‫לא חשבת להתאחד עם אימא שלך‬ ‫אחרי כל הזמן הזה?‬
‫תחשוב על זה.‬
‫אני באה!‬
‫שלום.‬
‫נוכל להיכנס?‬
‫כן, כמובן. היכנסו, בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫בואו.‬ ‫-תודה.‬
‫כן.‬
‫והתינוק הזה?‬
‫הוא הנכד שלי?‬
‫איך קוראים לך, מותק?‬
‫קוראים לו אלן.‬
‫ולא, הוא לא הנכד שלך.‬
‫אבל הוא יכול להיות.‬
‫מה?‬
‫זה סיפור ארוך.‬
‫יש לך זמן בשבילי‬ ‫או שיש לך משהו חשוב יותר לעשות?‬
‫רוצה קפה?‬
‫תראי, אימא.‬
‫אולי לא תביני אותי‬
‫כי מעולם לא היית אימא נוכחת או קשורה…‬
‫טוב, אני מניח שתיקחי את הצד של ססי.‬
‫תראה, תקשיב.‬
‫אני יודעת שחווית את המצב‬ ‫כאילו נטשתי אותך או עזבתי אותך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫טוב, חייתי את זה ככה כי זה מה שקרה.‬
‫זיכרון הילדות היחיד שלי ממך‬ ‫הוא את עם מזוודה.‬
‫הייתי דיילת.‬
‫נאלצתי להיות איפה שהיו צריכים אותי.‬
‫אך לא יכולת להיות איפה שהצטרכתי שתהיי.‬
‫אפילו לא הגעת לחתונה שלי.‬
‫בני, גידלתי אותך לבד.‬
‫עשיתי כמיטב יכולתי, לא היה חסר לך כלום.‬
‫את היית חסרה לי.‬
‫תראה,‬
‫אני לא יודעת מה יקרה עם ססי,‬
‫אבל אני אימא שלך.‬
‫אני רוצה לתמוך בך בזה.‬
‫תן לי לעזור לך.‬
‫הם צריכים להתנשק,‬
‫אף אחד מהם הוא לא באמת שחקן…‬
‫נו, איך את מרגישה? מה עובר לך בראש?‬
‫חשבת על זה בלילה? מה את שוקלת?‬
‫קרימה, את ממש מביכה.‬
‫את המביכה כאן.‬
‫טוב…‬
‫קיבלתי החלטה.‬
‫לא אהיה עם גבר שחושב שאני אנוכית.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫ושתמיד מבקש ממני לעבוד פחות.‬
‫בדיוק.‬ ‫-בדיוק!‬
‫ושחושב שהערך שלי כאישה תלוי בהיותי אימא.‬
‫נכון, אחותי!‬ ‫-נכון.‬
‫שיזדיין.‬ ‫-אני איתך.‬
‫אני האדריכלית של הגורל שלי.‬ ‫-נכון, מי צריך אותו?‬
‫אף אחד!‬ ‫-רק רגע, בואו נראה.‬
‫שילך לעזאזל!‬ ‫-שיזדיין!‬
‫ססי, את האדריכלית של הגורל שלך.‬
‫אבל אני גם מאמינה שאת…‬ ‫-אוי, קרימה, מה עכשיו?‬
‫היא כבר בחרה, היא מאושרת, מה את חושבת?‬
‫כן, מה את חושבת?‬
‫אני לא חושבת כלום.‬
‫אין לי דעה, בסדר?‬
‫אין לי דעה, לא אמונות,‬ ‫אין לי אפילו מחשבות.‬
‫אין לי מוח, התינוק אכל לי אותו.‬
‫מה?‬
‫מה אמרת?‬
‫התינוק שלי אכל אותו.‬
‫את כזו מטופשת.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫- ססי מותק -‬
‫- אלכס -‬
‫בסדר.‬
‫מספיק.‬
‫ססי.‬
‫אני שמח לראות אותך כאן.‬
‫מה קרה, גיירמו?‬ ‫-היי…‬
‫כן.‬
‫בדקתי את הפרויקט שלך.‬
‫הוא טוב.‬
‫עשוי היטב.‬
‫תודה.‬ ‫-מזל טוב.‬
‫תודה.‬
‫היי, ו…‬
‫טוב, את יודעת‬
‫שאם תתני לי לעזור לך קצת,‬ ‫תעשי עבודה יותר טובה, נכון?‬
‫אני יכול להכיר לך את הספקים שלי.‬
‫ואני יכול לגרום למספר הסופי לעבוד.‬
‫לא, תודה רבה, אבל אני לא מעוניינת.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר.‬
‫את נראית קצת לחוצה.‬
‫הנה עצה.‬
‫אל תתני לחיים האישיים שלך‬ ‫להפריע בעבודה שלך.‬
‫כלומר, בעיקר אם את…‬
‫אישה.‬
‫את מועמדת להיות שותפה, יקירתי.‬
‫אם השותפים האחרים ישימו לב,‬
‫הם עלולים לפקפק בך.‬
‫זו עצתי.‬
‫תודה.‬
‫אידיוט.‬
‫היי, סוף סוף חזרת אליי.‬
‫אלחנדרו.‬
‫אני רק מתקשרת להגיד לך שאקפוץ מחר ב-12:00‬
‫כדי לקחת את הדברים שלי.‬
‫אני לא רוצה שתהיה שם,‬ ‫לא רוצה לראות אותך.‬
‫אל תעשה את זה יותר קשה.‬
‫אבל…‬
‫אני לא יודעת מה אתה חושב,‬
‫אבל ניירת האימוץ ארוכה.‬
‫יש לי חדר נוסף בדירה שלי.‬
‫נראה שתמכור את הדירה שלך.‬
‫אז אתם יכולים לבוא לגור איתי.‬
‫נעזור לאלכס לטפל בתינוק,‬
‫ואני אטפל בך.‬
‫באמת?‬ ‫-תודה, אימא.‬
‫כמובן, אני עוזרת בשמחה.‬
‫תודה.‬
‫ידעת שחיתולים חד פעמיים‬
‫מייצרים 900 אלף טונות של אשפה בשנה?‬
‫אני חושבת שאתה צריך לשקול‬ ‫להתחיל ללבוש חיתול בד, אלן.‬
‫תפסיקי, מה יש לך?‬
‫תעזבי אותו בשקט, הוא רק תינוק, מסכן.‬
‫הוא ילמד לאט-לאט. תינוקות מבינים.‬
‫כן, אבל לאט-לאט.‬
‫את תעשי לו טראומה…‬
‫מה קורה פה?‬
‫מה זה עושה במשרד שלי?‬
‫אני רוצה הסבר עכשיו.‬
‫זה רק תינוק.‬
‫אלחנדרו,‬
‫נראה שאתה ממש רוצה שיפטרו אותך.‬
‫פספסת את מצגת הקמפיין שלך,‬
‫לא הגעת לעבודה אתמול ושלשום.‬
‫לא רק שאקצץ את בונוס הפרודוקטיביות שלך,‬ ‫אלא גם…‬
‫היי, שלחתי לך אימייל שהייתי צריך לפתור‬ ‫בעיות משפחתיות.‬
‫לא קיבלת אותו?‬
‫זה משרד.‬
‫בעיות משפחתיות לא נפתרות כאן.‬
‫תראי, נאלצתי לטפל בתינוק הזה.‬
‫הוא עובר תקופה קשה מאוד.‬ ‫אבל הגשתי את כל העבודה שלי.‬
‫כלומר, רפא חיפה עליי בפגישות.‬
‫הייתי שם בסקייפ,‬
‫עבדתי מהבית.‬
‫סילביה, בבקשה.‬ ‫את צריכה להיות סובלנית יותר.‬
‫סובלנית?‬
‫אני נאלצת לבקש ממך לעזוב.‬
‫עוד מישהו רוצה לומר משהו?‬
‫סילביה…‬ ‫-לא, רגע, אל תגיד כלום.‬
‫קדימה, בוא נלך.‬
‫מה עם הדברים שלך?‬
‫סילביה.‬
‫אם מישהו היה אוהב אותך מגיל אפס עד שש,‬
‫היית אדם טוב יותר.‬
‫קדימה.‬
‫תתנהג יפה, תיכנס לקופסה.‬
‫לעבודה!‬
‫ולחשוב שכולנו היינו תינוקות פעם.‬
‫אלוהים יודע מה קורה אחר כך‬
‫שאנחנו נהיים מורכבים ופוגעים זה בזה.‬
‫נדרשת הרבה עבודה כדי להשלים עם זה.‬
‫אני חייבת לתינוק הזה כל כך הרבה.‬
‫מה קורה?‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫סילביה…‬
‫באתי להתנצל.‬
‫שב.‬
‫תודה.‬
‫תקשיבי, סילביה…‬
‫אני רוצה להתנצל על מה שאמרתי לך.‬
‫לפעמים, כשאני כועס,‬ ‫אני אומר דברים שאני לא מתכוון אליהם.‬
‫סליחה.‬
‫זה הכול?‬
‫כן.‬
‫אוקיי.‬
‫אני יודעת על כל מה שאתם אומרים מאחורי גבי.‬
‫אה, סילביה…‬
‫מאחר שאני כבר לא עובד כאן,‬
‫אני רוצה להגיד לך,‬
‫אני לא יודע, שתהיי קצת פחות קשוחה.‬
‫כן, גמישה יותר.‬
‫לכולנו יש חיים אישיים.‬
‫ולעבודה יש בדרך כלל מניע.‬
‫והמניע הזה הוא משפחה.‬
‫אני מניח שיש לך מניע משלך, נכון?‬
‫כן, יקפיקסטלה.‬
‫תראי. כן.‬
‫אומרים שכלבים הם כמו משפחה, נכון?‬
‫אני בטח שיקפיקסטלה‬
‫מעריכה את כל מה שאת עושה עבורה,‬
‫והיא אסירת תודה לך…‬
‫אחת…‬
‫אם אהבו אותי או לא כילדה, זה לא עניינך.‬
‫סילביה, אני יודע, תסלחי לי…‬ ‫-שתיים…‬
‫אם אני נוקשה, קשוחה או מה שאני רוצה להיות,‬
‫גם זה לא עניינך.‬
‫בסדר, כן.‬
‫שלוש…‬
‫העבודה שלך ללא רבב.‬
‫אני אשקול להחזיר אותך לעבודה‬
‫כי אתה מדבר איתי בכנות.‬
‫אוקיי. כן.‬
‫החיים לא קלים, אלכס.‬
‫אתה לא תמיד מקבל את החיים שאתה רוצה,‬
‫אלא את החיים שניתנו לך.‬
‫ובכן, אני לא מסכימה.‬
‫אתה יכול לבחור בחיים שאתה רוצה‬
‫כי יש לך ברירה. כלומר, כולנו חווים דברים,‬
‫אבל בסוף,‬ ‫מה שחשוב זה מה שאתה עושה עם זה, לא?‬
‫רפא בא?‬
‫מה, הוא לא סיפר לכם?‬ ‫-מה?‬
‫הוא יוצא עם בחורה מטינדר בפעם השלישית.‬
‫בפעם השלישית.‬
‫כן, עוד ילדה בת 20.‬
‫לא, היא בת 43 ויש לה ילד.‬
‫נהדר, חשבתי שהוא לעולם לא יתבגר.‬
‫היי, לחלק מאיתנו לוקח יותר זמן,‬ ‫אבל אנחנו משתנים.‬
‫למרות שזה יותר כיף‬
‫אם אתה לא מאבד אנשים בתהליך.‬
‫ססיליה היא בחורה נהדרת, כן?‬
‫היא באמת אוהבת אותך.‬ ‫-את חושבת?‬
‫אחרי כל מה שאמרתי?‬
‫אני יודעת שפישלת,‬
‫אבל אני חושבת שתוכל לפתור את זה.‬
‫אם תוכיח לה‬
‫שהיא לא תצטרך לוותר על החיים שלה‬ ‫כדי שתהיה אבא…‬
‫כלומר, זה קשה.‬
‫ותצטרך מערכת תמיכה ענקית,‬
‫אבל אתה יכול לפחות לסמוך עלינו.‬
‫ברור.‬
‫תודה. אבל אני לא יודע.‬
‫הייתי שמח להיות שם כשהיא תקבל קידום.‬
‫מתי זה?‬ ‫-היום.‬
‫מה? האירוע שלה?‬ ‫-מה לעזאזל אתה עושה כאן?‬
‫היא הופכת לשותפה. למה אתה כאן?‬
‫כלום, מכבד את ההחלטה שלה‬ ‫לא לרצות לראות אותי יותר.‬
‫בבקשה! כמה פעמים אמרתי לך‬ ‫שאני לא רוצה לראות אותך יותר כשאני כועסת?‬
‫פעמיים, בשבוע!‬
‫נכון.‬
‫קדימה, היא אהבת חייך, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-אז אל תוותר.‬
‫החליפה!‬ ‫-אוקיי.‬
‫תוכלי לשמור על אלן?‬ ‫-בטח.‬
‫קטן עלייך.‬ ‫-בטח.‬
‫- איך אפשר לעזור? -‬
‫סירי, תתקשרי לססי.‬
‫זה מה שמצאתי על לקסי.‬
‫לא, תתקשרי לססי!‬
‫- אין קליטה. נסה מאוחר יותר -‬
‫סירי, תתקשרי לססי!‬
‫המספר של סיסי, אקפולקו…‬
‫את חסרת תועלת!‬
‫את לחוצה?‬
‫כן, לא. טוב, קצת.‬
‫את מוכנה לזה.‬ ‫-את הבוסית המזויינת.‬
‫אני שוכחת את זה!‬
‫תירגעי.‬
‫אני מרגישה שאני מפספסת משהו.‬
‫עגילים, את צריכה עגילים.‬
‫לא…‬
‫זה לא רק העגילים.‬
‫תודה, חבר.‬
‫- שירות חנייה-‬
‫המפתחות, אדוני.‬
‫סליחה.‬
‫היום זה היום שלי,‬ ‫לא אתן לאף אחד להרוס אותו.‬
‫בדיוק.‬
‫לא גיירמו, לא אלחנדרו, אף אחד.‬ ‫-כן, ילדה!‬
‫אל תחשבי אפילו על אלחנדרו, הוא פישל.‬
‫הוא לא פישל עד כדי כך.‬ ‫אני בטוחה שהוא היה שמח להיות פה…‬
‫יש לו זכות להסביר.‬ ‫-קרי, תזמון גרוע.‬
‫הדבר האחרון שססיליה צריכה לשמוע‬ ‫זה על אלחנדרו.‬
‫את ציינת את שמו…‬ ‫-תחשבי…‬
‫היי! אולי תלכו לתפוס מושבים במקום?‬
‫יוכלו לתפוס לכן.‬
‫נכון?‬ ‫-הם לא שמורים כבר?‬
‫-קארי, בואי נלך.‬ ‫-אמרו לי כשנכנסתי.‬
‫אמרו: "את חברה של…"‬ ‫-כן, אני יודעת.‬
‫טוב.‬
‫היום זה היום שלי!‬
‫סליחה.‬
‫שלום.‬
‫סליחה, החדר של ססיליה מנדז?‬
‫לא אוכל לתת לך מידע על האורחים.‬ ‫-בבקשה, זה דחוף.‬
‫באמת, את לא יודעת…‬
‫מילה, קרימה!‬
‫מילה!‬
‫איפה ססי?‬
‫איפה היא?‬
‫באמת?‬ ‫-חבר…‬
‫חדר 206.‬
‫אוקיי. תודה.‬
‫כמו סרט של ג'וליה רוברטס.‬
‫היי.‬
‫לא.‬ ‫-מותק.‬
‫לא.‬ ‫-מותק, בבקשה.‬
‫תן לי דקה.‬
‫רק דקה, זה הכול.‬ ‫אחרי זה, אם תרצי, אני אלך.‬
‫בבקשה.‬
‫דקה אחת.‬
‫אוקיי.‬
‫תסלחי לי על כל הדברים הטיפשיים שאמרתי.‬
‫התחתנתי איתך כי אני אוהב אותך.‬
‫כי אני רוצה לבלות איתך את כל חיי.‬
‫עם או בלי ילדים?‬
‫עם או בלי ילדים.‬
‫אבל, בבקשה, תני לי להסביר.‬
‫לא תכננתי את כל זה.‬
‫לאליסיה, אימא של אלן…‬
‫יש סרטן מתקדם מאוד.‬
‫ואין מי שיטפל בה או בתינוק.‬
‫ולא יכולתי למסור את התינוק לרווחה‬ ‫או לבית יתומים.‬
‫לפעמים הם מגיעים לגיל 18‬ ‫ואיש לא מאמץ אותם.‬
‫כשהלכתי להחזיר את אלן…‬
‫אליסיה התעלפה.‬
‫מה?‬ ‫-הייתי שם, לא ידעתי מה לעשות.‬
‫לכן לקחתי אותם הביתה,‬ ‫לא יכולתי להשאיר אותם שם.‬
‫למה לא סיפרת לי שום דבר מזה?‬
‫אני לא יודע, לא ידעתי איך, אני…‬
‫אני מצטער.‬
‫את יודעת שאני רוצה להיות אבא.‬
‫והחיים נותנים לי את ההזדמנות הזו.‬
‫אני לא רוצה לאלץ אותך לעשות כלום,‬ ‫או לקצץ את כנפייך.‬
‫אבל תראי…‬
‫מה יקרה אם אהיה אבא‬
‫מבלי להכריח אותך להיות אימא?‬
‫עדיין תהיי איתי?‬
‫אבל איך?‬
‫טוב…‬
‫אני אעבוד מהבית,‬
‫אני אטפל באלן במאה אחוז.‬
‫כמובן, לפי הכללים שלך.‬
‫רק תני לי להיות אבא.‬
‫מותק, אף פעם לא מנעתי את זה ממך.‬
‫רק ביקשתי ממך לחכות.‬
‫אלכס, אני אוהבת אותך.‬
‫אני רוצה שתגשים את החלומות שלך, אבל…‬
‫מה עם כל השאר? מה עם הונג קונג?‬
‫מה עם…‬ ‫-הונג קונג.‬
‫אחכה לך כמה שתצטרכי.‬
‫תראי, אם את רוצה, נוכל לפתור את זה אחר כך.‬
‫כרגע, האירוע שלך הוא מה שחשוב.‬
‫אוקיי?‬ ‫-כן.‬
‫אני יכול להישאר?‬
‫אני רוצה לראות אותך זוהרת.‬ ‫אני רוצה למחוא לך כפיים.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫לבשתי את החליפה המהודרת.‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-אני אוהב אותך.‬
‫אתה כזה חתיך.‬
‫את נראית מדהים.‬
‫בואי.‬ ‫-שנלך?‬
‫בואי, כן.‬
‫קדימה, מהר.‬
‫מריו, מושלם, תטפל בזה.‬ ‫-תודה.‬
‫מר גונזלו.‬
‫אלחנדרו, טוב לראות אותך.‬ ‫-גם אותך.‬
‫מוכנה, ססי?‬ ‫-בטח שכן.‬
‫טוב, בואי. אז…‬
‫הלו?‬
‫מה קרה, אימא?‬
‫לא, לא עניתי כי הייתי בכביש המהיר‬ ‫ולא הייתה קליטה.‬
‫מה?‬
‫אוקיי, אני אחזור אלייך.‬
‫מותק.‬ ‫-מה קרה?‬
‫לוקחים את אליסיה לבית החולים.‬
‫אני לא יודע מה יקרה,‬ ‫אבל אני חייב לחתום על מסמכים.‬
‫אחרת הם ייקחו את אלן.‬ ‫-לא. לך.‬
‫מה?‬ ‫-לך.‬
‫לא, אבל…‬ ‫-אתה חייב להיות שם, לך!‬
‫מה איתך? אני לא רוצה לאכזב אותך.‬ ‫-מותק, חכה…‬
‫אני אפתור את זה.‬
‫מר גונזלו.‬
‫לבעלי ולי יש מקרה חירום משפחתי.‬
‫אני יכולה בבקשה להציג ראשונה את המצגת שלי‬
‫כדי שאוכל ללכת איתו? בבקשה.‬
‫בטח, ססי, קיבלת. תני לי להגיד למריו.‬
‫מריו…‬ ‫-סליחה, ססי…‬
‫בפעם הראשונה שאת נתקלת בבעיה בבית,‬ ‫את נוטשת אותנו?‬
‫אל תעשי לנו את זה.‬ ‫-לא שמעת?‬
‫לססיליה יש מצב חירום משפחתי,‬
‫וכל מי שאחראי ומחויב למשפחה שלו‬
‫נמצא שם כשצריך.‬
‫תודה.‬
‫זה כמו המבחן האחרון שלה לפני שאר השותפים.‬
‫זה חשוב גם לה, גונזלו.‬
‫לא, גיירמו, זו רק פורמליות‬
‫כדי לתת לכולם להרגיש כלולים.‬
‫עבודת הניירת לתפיסת מקומי על ידי ססיליה‬ ‫כבר נעשתה.‬
‫אנו רק צריכים שהיא תחתום על חוזה ההתאגדות.‬
‫מה?‬ ‫-מריו!‬
‫מה זה אומר?‬ ‫-היא הבוסית.‬
‫כן.‬ ‫-מה?‬
‫אתה ידעת?‬
‫ברור, אחותי.‬
‫הינה זה.‬
‫כן, כמובן.‬
‫קחי.‬ ‫-כן.‬
‫מצוין.‬
‫מר גונזלו, תודה על הכול.‬
‫קחי, תשמרי אותו.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה, תפתרי את מה שאת צריכה לפתור. לכי.‬
‫תודה. תודה רבה.‬ ‫-מושלם.‬
‫מזל טוב, מותק.‬
‫קדימה.‬ ‫-קדימה.‬
‫לא.‬ ‫-מה?‬
‫חכה שנייה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫חכה לי.‬ ‫-כן.‬
‫גיירמו.‬
‫קורות חייך מעודכנים?‬
‫תמיד.‬ ‫-נהדר.‬
‫כי בתור השותפה החדשה,‬
‫לא אתן ליצור מושחת ושונא נשים כמוך‬ ‫לעבוד בחברה שלי.‬
‫אז אתה יכול להתחיל לשלוח קורות חיים‬ ‫לחברות אחרות.‬
‫מר גונזלו, תודה על הכול.‬
‫לכי. תפתרי את הבעיה שלך.‬
‫אתה רואה איך נותנים לאישה קצת כוח‬ ‫והיא משתגעת?‬
‫מה הבעיה שלה?‬
‫מה תעשה?‬
‫לא תיתן לה לעשות כרצונה.‬
‫גונזלו, אתה לא חושב עם הראש שלך, בן אדם.‬
‫לא, גיירמו.‬
‫אני כבר לא הבוס.‬
‫למרות שאתה רואה אותי כאן‬
‫לבוש בחליפה,‬
‫אני בעצם באיי בהאמה,‬ ‫שותה מרגריטות עם אשתי,‬
‫בבגד הים שלי…‬
‫משתזף.‬
‫וואו, זה נהדר.‬
‫סליחה.‬
‫נרים כוסית לססיליה.‬
‫אתם עדיין כאן?‬
‫כן, כמובן.‬
‫אנחנו עדיין כאן.‬ ‫-אנחנו כאן.‬
‫רוצה משהו? אני ארד למטה‬ ‫כדי לראות מה שלום אלן ואימא שלי.‬
‫קצת מים.‬ ‫-בסדר.‬
‫את, מותק?‬ ‫-לא.‬
‫כלום?‬ ‫-טוב, תביא לי קפה.‬
‫אוקיי.‬
‫תודה, מותק.‬ ‫-כן.‬
‫היי,‬
‫לא אמרתי לך קודם…‬
‫אבל אני אטפל היטב באלן.‬
‫אני אשחק איתו הרבה ואוהב אותו המון‬
‫בזמן שאת תחלימי.‬
‫תודה רבה.‬
‫תודה.‬
‫תגידי לו שאני אוהבת אותו, טוב?‬
‫אני אגיד לו בכל יום.‬
‫וגם את.‬
‫- אליסיה סוליס, 2002-2020‬ ‫אם אוהבת -‬
‫את מאמינה שסילביה פתחה חדר הנקה במשרד?‬
‫לא.‬ ‫-כן!‬
‫טוב, היא גם התעצבה‬ ‫כשאמרתי שאני עוזב את הסוכנות.‬
‫למה? מה אמרת?‬ ‫-אמרתי לה את האמת.‬
‫שאני אחזור לעבוד על אנימציה, אבל מהבית,‬
‫כדי לטפל בתינוק שלי.‬
‫טוב, גם אמרתי שאשלח לה גלויות‬
‫ודמפלינגס מהונג קונג.‬
‫מותק.‬ ‫-כן.‬
‫בבקשה על תתבדח בנוגע לזה, אני רצינית.‬
‫אני פשוט לא מסוגלת לחשוב‬ ‫על כל הזמן שנהיה בנפרד.‬
‫אל תתבדח בנוגע לזה.‬
‫אם תיקחי אותנו, נבוא איתך.‬
‫אלכס, תפסיק!‬
‫באמת, מותק, זה לא מצחיק, אני רצינית.‬
‫מכאן עד סין.‬
‫מה?‬
‫הם להונג קונג!‬ ‫-כן, ברור.‬
‫שנלך?‬ ‫-כן!‬
‫אנחנו נוסעים להונג קונג.‬
‫-אלן, כולנו נוסעים להונג קונג!‬ ‫-כולנו.‬
‫כולנו נוסעים להונג קונג!‬ ‫-כן, נכון.‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-גם אני.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬