Downloaded from YTS.MX
ROB & SÖNER BEGRAVNINGSFIRMA
Official YIFY movies site: YTS.MX
YEARLY DEPARTED TILL MINNE AV ÅR 2020
Rachel Brosnahan!
Hej, tjejen! Vad fin du är!
Ja! Det är du! Älskar det du gör, Rachel!
Rachel Brosnahan!
Mamma kommer!
Till året som gått. Vi har samlat alla er kvinnor här idag
eftersom 2020 var en liten slyna.
Och tillsammans ska vi lägga det här jävla året till vila.
För 2020 tog så mycket från oss.
Men jag vill även påminna om
att 2020 gav oss jättemycket.
-Bananbröd. -Mums.
-Sömnlöshet. -Japp.
Och ett sjätte sinne att veta när någon är 1,5 meter bort från dig.
Förresten, sex fot är lika med en Sterling K. Brown.
Kul att vara till nytta.
Bry er inte om mig.
Tack, Ster-Ster.
Vilken läckerbit han är.
Han är het.
Medan vi alla var latmaskar...
Ja.
...gjorde 2020 en massa saker.
En global pandemi, massarbetslöshet, världsomspännande protester,
skogsbränder, mördargetingar, Megxit, Brexit.
Ja! Allt det hände i år,
detta 56 månader långa år.
Och även om jättemånga var kluvna i år
angående vems liv som betydde nåt
och om att torka av dina matvaror verkligen var nödvändigt,
och, ja, bitch, det var det,
så hade vi en gemensam fiende.
iPhonens veckovis återkommande meddelande om skärmtid.
Jag behöver inte påminnas så där.
-Tack! Låt mig leva! -Ja. Låt henne leva.
År 2020, du var en stor gammal kuk.
Och vi är här för att be dig vila i frid,
trots att du förstörde varenda litet uns av vår frid.
Ja!
Så nu, i andan av kollektivt helande,
lämnar jag över till er för att dela med er av vad ni förlorade år 2020.
Låt oss få lätta på våra sinnen angående det här året.
-Ja! -Ja! Nu gör vi det!
Bra.
Först ut att säga några ord om något mycket kärt för henne,
en applåd för den ikoniska Tiffany Haddish.
Tack.
Jag är här för att ta farväl
till tillfälligt sex.
Det här är extremt svårt.
Och jag ber om ursäkt om jag måste korta ned mina kommentarer.
Jag är fortfarande helt chockad,
fullständigt förkrossad,
och så himla kåt.
Tillfälligt sex var min klippa.
Det fanns där för mig i mina mörkaste stunder.
Efter hjärtesorg, efter att ha misslyckats på scen,
efter min 10-åriga high school-återförening.
Och jag var gift då. Det var ett tillfälligt äktenskap.
Amen.
Jag glömmer aldrig den känslan.
Den otroliga känslan av att vara ovanpå någon,
ruset av en passion,
att stirra djupt in i deras ögon och undra:
"Vad heter han?"
Men sen kom karantänen,
och tillfälligt sex var plötsligt borta.
Puts väck.
De sa att det skulle vara i ett par veckor, och jag sa: "Okej."
Jag tänkte:
Det blir bra. En chans för mig att läka.
Samla min ande och min själ.
Kanske lära mig att gå ner i split, så nästa gång jag ser lite...
Förstår ni?
Ja, för fan!
Kanske jag går med i en knullkapsel.
Det är bara det att när man går med i en kapsel
kan man inte lämna den.
Om du går, måste du få näsan topsad,
och sedan isolera dig i två veckor innan du ens kan skaka hand!
Förlåt, det ordet, "händer", jag bara...
Det är mycket för mig just nu.
För, ni vet, händer, stora händer,
små händer... Jag gillar små manshänder.
Det får mina bröst att kännas stora.
Det är inte därför vi är här.
Om, Gud förbjude, du vill lämna din knullkapsel för en jävel,
då måste du fråga dig själv:
"Är de söta nog för att jag ska riskera att dö om ungefär tre veckor?"
Och jag slutade titta på tv. Jag slutade bara.
För vid det här laget tänder varje program mig.
Planet Earth, Kingdom of Plants 3D.
Jag älskar den brittiske naturmannens röst!
-Är det nåt fel på mig? -Nej, det är det inte.
Jag vet inte om det är för att jag gillar hur grodor knullar,
eller hur gasellen sätter på en annan gasell.
Har ni sett syrsor göra det?
Fantastiskt.
Helt klart.
Och det var då det slog mig.
Tillfälligt sex kommer inte tillbaka.
Först kändes det helt okej.
Det är något med män som bär munskydd
och står 1,5 meter bort, det tänder mig.
Samma här.
Du fattar vad jag menar? Det handlar nog om att de inte pratar.
Japp.
Men det kvittar.
Att gå på vandring utan munskydd är som att knulla utan kondom.
-Precis. -Den sorgliga sanningen är den,
att ingenting helt kan ersätta tillfälligt sex.
Utan det är jag en främling för mig själv. Okej?
Jag vet inte vem jag är längre. Jag är vilse.
Jag har laddat ned en dejtingapp.
Det slutade med att jag träffade någon.
Han testades, jag testades.
Jag har ett förhållande nu.
Tiffany!
Jag lovade mig själv att inte göra det!
Jag vet bara att en dag...
...så kommer tillfälligt sex...
...och jag att mötas igen.
Och den gången...
...ska jag inte ta det för givet.
Jag låter dig stoppa den i min röv...
...i två och en halv sekunder.
Och jag ska låtsas gilla det.
Fram till dess överlever man utan tillfälligt sex
genom ömsesidig onani över FaceTime
och samtal om social rättvisa.
Tack så mycket.
Jättevackert, Tiff.
Tack för att du delar din sanning.
Tack.
Självklart.
Jag talar nog för alla då jag säger
att jag är ledsen att ingen bjöd in mig till sin knullkapsel.
Jag studsar mellan tre knullkapslar just nu.
Jag tror inte att det är så det funkar.
Det funkar.
Det är viktigt att minnas
att medan vi säger adjö till saker som vi kommer att sakna,
tog det här året ett par offer som vi är jätteglada över att slippa.
Som bufféer.
Och att blåsa ut födelsedagsljus.
Nu, för att visa sin respekt för nåt som skulle skett för länge sedan,
min drottning, Natasha Rothwell.
TV-POLISER
Vi har samlats här idag för att ta farväl av tv-poliser.
Tv-poliser levde i en magisk, vacker värld
där det var de som löste brott.
Så gulligt.
Tv-poliser levde ett enkelt liv. De var hjältarna,
och bröt bara ibland mot reglerna,
i rättvisans namn.
De gick under många namn.
Starsky, Hutch, Cagney, Lacey.
De där små PAW Patrol-skitstövlarna!
Ja, de jävlarna också! Turner, Hooch, Sherlock.
Till och med konstiga, utländska, sexiga Benedict Cumberbatch-Sherlock.
Benedict Cumberbatch är het!
Så het.
De kom i så många olika par.
Stor-liten, gammal-rookie, snäll polis-stygg polis.
Svarta kallade dem stygg polis-stygg polis.
När vi tar farväl av tv-poliser,
måste vi också ta farväl av poliskompisarna.
Vill du att en polis ska vara din kompis,
måste du vara en vit tonåring med en pistol.
Då tar de dig till Burger King!
Det svåra för mig är att
det fanns tv-poliser som jag älskade.
Jag kommer sakna att heja på McNulty åttonde gången jag ser om The Wire.
Även när han var dum, var han förtjusande.
Var det hans käklinje? Jag vet inte.
Och jag kommer sakna att älska Carl Winslow.
Carl Winslow. 2020 förstörde Carl Winslow!
Kan vi behålla Carl Winslow?
Nej, raring! De är borta.
De är alla borta.
Ärligt talat, tv-poliser,
jag är förvånad över att ni överlevde så länge.
Men genom exekutive producenten Dick Wolfs nåd,
ni varade längre än Keeping up with the Kardashians.
Med det sagt,
vill jag framföra mina kondoleanser till alla som gått ut teaterskolan.
Jag vet att ni hade era hjärtan inställda på att göra tv-debut
som döda sexarbetare, eller dörrvakter,
eller en död sexarbetande dörrvakt.
Men idag vill jag minnas de goda tiderna.
Tv-poliser, ni visste alltid hur man skulle få mig att skratta som barn,
och hur ni skulle få mig att skratta ännu mer som vuxen.
Som när en av er sa:
"Om du bryter mot lagen bryter du mot lagen.
Vi ska behandla alla lika."
Fan, i efterhand,
det var det roligaste jag någonsin hört i mitt svarta liv.
Var får de allt ifrån?
På tal om att komma på skit,
nu när tv-poliserna är döda, kommer kabel-tv ha ett tomrum att fylla.
Så jag har tänkt ut ett par tv-serier
med en annan grupp av kommunala arbetstagare
som jag tror kan ta deras plats.
Brevbärare. Ni hörde rätt. Brevbärare!
Om det finns nån som behöver propaganda just nu är det US Postal Service.
Phoebe, mina affischer, tack.
Kan jag få ett C och något i upptempo.
Det gillar jag. Okej!
Först ut, på bästa sändningstid...
U.S.P.S. JAG ÄLSKAR DIG
Matt LeBlanc spelar ett postbiträde,
men drömmar om att bli brevbärare.
Mila Kunis är postkontorschefen som förälskar sig i honom.
"Allt detta prat om prioriterad post, när ska du prioritera mig?"
-Jag vill vara med. -Jaså?
-Ja. -Okej! Vi skriver avtal.
Är ni inte säkra på hur postarbetare ska tilltala en ung, cool publik?
Spänn då fast er.
Selena Gomez och Zendaya spelar i Going Postal.
Sex, droger, tvådagars-expressfrakt i kontinentala USA.
Inte tillräckligt med action? Det har jag redan tänkt på.
De enda vapen han behöver är de här.
Tack.
Brava!
Ni vet, det sägs att konst imiterar livet,
men de här tv-serierna tappade finansiering långt innan själva polisen.
Efter ceremonin, följ med mig ut i trädgården
där vi kommer att plantera bevis till tv-polisens minne. Tack.
Tack för de mäktiga orden, Natasha.
Och tack till Vin Diesel för att du verkligen bär upp brevbärar-uniformen.
Och nu, en applåd för Rachie Bross-bross.
Tack, Phoebe.
I år sa vi adjö för alltid...
...till byxor.
Tack vare 2020 har våra byxor kastats i den stora tvättkorgen i skyn.
Ja!
När det inte fanns något skäl att lämna huset,
förlorade byxor sin existensrätt.
Jag hade bara såna för att bevisa
för matbudet att jag inte var galen.
Det var så många snygga byxor.
Högt skurna, lågt skurna, ljus tvätt, stentvättade,
pojkvän, flickvän, harem och rumplösa.
Ja!
Men för att förstå vad byxor betydde för oss, måste vi börja från början.
Byxor föddes under en tid innan kvinnor fick bära dem.
Men som så många frihetskämpar före dem,
stod byxor upp i kampen mot orättvisa och bröt ner hinder.
Tack vare byxor har vi friheten att sitta på en häst,
cykla utan att vår underkjol fastnar i ekrarna och dödar oss,
och kan skreva i tunnelbanan hur mycket vi vill.
Det stämmer!
Byxor underlättade för oss
att fly från rovdjur som män och björnar.
De hade söta små fickor som var perfekta
att ha små saker i, som tamponger och lönecheckar.
-Ja. -Lönecheckar.
Även om byxor började som ett feministiskt uttalande,
utvecklades det till att vara så magra, att de ströp blodflödet till våra hjärnor.
Det är inget bra tecken när det bästa med dem är att ta av sig dem.
Så de kanske förtjänade det,
och 2020 var den inspiration som vi behövde.
-För det här handlar om befrielse. -Ja!
Ja, byxor. en värld utan dig ser annorlunda ut.
Med byxornas död, förlorade vi flera andra sociala normer.
BH:ar, portionskontroll, produktivitet, regelbundna duschar,
och, naturligtvis, begreppet skam.
Och till allt det säger jag...
Skit i det.
Åt helvete med det. Åt helvete med allt!
-Åt helvete med att färga mitt hår! -Ja!
Med att raka armhålorna?
Absolut! Låt håret växa!
Åt helvete med att svara på sms inom rimlig tid!
Ja!
Åt helvete med skatten!
Nej. Förlåt. Du måste absolut betala skatt.
Åt helvete med byxor!
Just det.
Åt helvete med byxor!
Åt helvete med byxor.
Ja!
Åt helvete med byxor.
Ja!
-Åt helvete med byxor! -Aska till aska,
hängselbyxor till slitna,
gråt inte för att de är borta,
le för att ni inte måste klä på er.
Okej.
Tack.
-Det var bra. -Mäktigt.
Jäklar. Okej.
Tack, Rachel Bros-byxlös.
Kom igen! Den skrev sig själv. Jag var tvungen att säga det.
Jag stöttar dig på din byxlösa resa,
men AC:n är på här inne, så det kommer att bli kallt.
Jag känner redan att 2020 års mörka anda försvinner.
Prisa Jesus.
Här för att hedra oss med sin visdom är min vän Patti Harrison...
...som ska ta farväl av någon som står henne nära.
RIKA INSTAGRAM-INFLUENCERTJEJER
Jag är här idag för att hedra bortgången av rika Instagram-influencertjejer
Det är en chockerande förlust
för deras familjer, fans, följare, och...
...deras sponsoravtal med Smartwater.
De höll på att ta fram ett icke-återanvändbart sugrör i metall
för kvinno-identifierande CIS-kvinnor.
Och de skulle lansera det
på popup-festen för nylanseringen av Enron.
-Tragiskt. -Ärligt talat,
rika Instagram-influencertjejer,
jag kan inte avgöra om ni faktiskt "försvann för tidigt".
Antalet FaceApp-utjämningsfilter som ni använde
gjorde det omöjligt att avläsa er ålder.
Ni kan ha lämnat oss väldigt unga, ja,
men vad oss anbelangar kan ni ha varit i 90-årsåldern.
"Vem är dottern? Vem är mamman?
De förordar vaginala föryngringar båda två."
Oavsett vad, lämnade ni bakom er ett över-utbrett arv
och ett par läskigt enorma solglasögon.
Vad kan man klandra för denna enorma förlust?
Var det pandemin som stängde ner alla hudvårdsbutiker?
Var det att de fick avstå från att ta bilder av solstrålar
som sken genom deras glipa mellan låren på Coachella?
Var det att lägga in "kombucha-ordvitsar"
innan kliniska prövningar kunna genomföras?
Det får vi aldrig veta.
Men nåt som är tragiskt säkert
är att det ännu fanns så mycket kvar på jorden för dem...
...att inte lära sig.
Rika Instagram-influencertjejer,
även om vi chockas över er bortgång,
borde det inte ha kommit som en överraskning
eftersom ni har dött många gånger tidigare.
Ni dog för den där kappan som ni tyckte var "chic vaktmästare".
JAAAAAAA JAG AVLIDER
Ni dog för serumet.
BOKSTAVLIGEN DÖD
För bilen som er pappa, make eller någon, köpte till er.
JAG DOG!!! LÅT MIG VILA I FRID!!!
Men låt oss inte fokusera på döden.
Döden är inte vad begravningar handlar om.
Det fanns så många saker ni åstadkom under er tid.
Ni upptäckte Italien, Paris,
delstaten New Yorks landsbygd.
Och ni var nästan alltid...
Alltid på en båt.
Ja! På en båt, #båtliv, #kvinnorsombåtar,
#båtannarsdörjag, #båtförtryck.
Och vem kan glömma er djupa, ytliga kärlek till fotografering,
som ni försökte få folk för att börja kalla "minne-minnas"
en term som ni myntade för ert samarbete med Fujifilm och Enron.
Och det mäktigaste av allt, rika Instagram-influencertjejer,
ni engagerade er!
Ja.
När protester utbröt över hela landet,
väntade ni en hel dag
innan ni publicerade era sponsrade resultat
från era bantnings-teer.
Ja.
Även om ni kanske är borta,
kommer ert arv att leva vidare.
Länk i bio, svep uppåt för att shoppa.
Ni överlevs av era barn/syskon,
det kan vi inte avgöra.
Beckett, Sailor, Poet, Jameson-Neat,
och Jaxon
med ett "X".
Nu, till er ära,
kommer vi att följa de strikta sorgrutinerna
av andliga men inte religiösa,
konservativa, socialliberala.
Och tillsammans ska vi tända ett ljus.
Det är från kollektionen av hästvaxljus ni gjort i samarbete med Lululemon
och Hillary Clintons chilisås.
Jag är med henne.
Och ja, Enron.
Det står "överflöd" på den. Den kostar 190 dollar.
Det är ett bra pris.
Inga hästvaxljus!
Vila i frid, rika Instagram-influencertjejer.
Må vi alla säga, "namaslay".
-Namaslay. -Namaslay
Tack.
Tack för den rörande hyllningen.
Har inte varit så ledsen för en vit kvinnas bortgång
sen Dorinda lämnade Housewives of NY.
Lämnade? Snälla. Dorinda fick sparken!
Hon hoppades på löneförhöjning.
-Andy Cohen, ge Dorinda skäligt betalt. -Ja.
Hörrni, snälla, lugna er.
Ja, okej.
Och nu, en applåd för kvällens andra Natasha,
Natty L.
Naturligtvis pratar jag om Natasha Leggero.
ATT SKAFFA FLER BARN
Ledsen för det.
Natasha var tvungen att gå ut ett tag. Hon har...
...små problem, men hon kommer snart. Okej.
Mamma, jag vill inte vara här.
Pappa har Zoom-quiz med sina kompisar,
och det är olagligt att lämna dig i bilen,
så sitt här med din iPad och var snäll nu.
Jag är hungrig.
Titta bara på Peppa Pig.
Kan du göra en bra brittisk accent när jag är klar
får du en skål med chili.
Jag hatar chili.
Hej.
Jag är här idag för ta farväl till att skaffa fler barn.
Farväl till den smärtsamma, röriga,
psykologiskt ärrbildande händelse känd som att ha sex med min man.
Ingen borde skaffa fler barn,
och jag är nån som älskar fester där könet avslöjas
och gissa vilken naturkatastrof ungen kommer orsaka.
Ungefär kring april i år var jag redo att sträcka mig neråt
och knyta ihop mina äggledare med dubbelknut.
Amen.
Ja!
Det har faktiskt varit toppen att få den här tiden med min dotter, Gianna.
Hoppas att jag uttalar det rätt.
Men efter att ha suttit i karantän med henne i åtta månader,
har jag funderat på att skicka tillbaka mina Wayfair-möbler med en överraskning.
-Jag älskar min dotter. -Visst.
Men jag älskar henne på samma sätt som jag älskar LSD.
I mikrodoser.
Men under karantänen, skäms jag över att säga,
att jag ibland ogillat henne. När hon inte sover och jag glömmer bort henne.
Men jag hade inte tänkt vara förskollärare.
Jag skaffade inte barn för att lära det saker.
Okej? Jag skaffade barn
för att få likes på Instagram, precis som alla andra.
-Vad heter barnet på Insta? -DM:a mig.
Och jag är inte bara lärare.
Nu när hon är hemma hela dagarna, varje dag, är jag personlig kock.
Ja, tills jag lärde henne hur man beställer mat på nätet.
Okej.
Men jag är kolloledare, barnpsykolog,
gympalärare, och under riktigt tuffa nätter,
sanitetsarbetare.
För att hon bajsar på sig.
Folk älskar att påpeka att ett barn förstör ens kropp,
och det gör de absolut.
Men det är ens sinne som tar stryk.
Tänk att inte behöva logga in på nätet för att utsättas för troll.
Hon gör narr av mig hela tiden.
Det är som om jag lever med en avstängd Reddit-användare.
Ibland dagdrömmer jag om hur det skulle vara
att gå igenom karantänen utan ett barn.
Jag skulle ha social distans-happy hour med hemgjord sangria varje kväll.
Jag skulle skriva två pilotavsnitt,
en komedi, ett djupt påverkande kostymdrama.
Jag skulle äntligen lära mig måla.
Men nej, istället har jag tillbringat hela min karantän
åt att försöka övertyga en treåring att bära en mask.
Hon är som en Trump-supporter.
Skriker alltid: "Ingen mask! Dr Fauci är antidemokratisk!"
Tidigare ville jag ha fler barn,
men nu skulle jag på sin höjd adoptera en 14-åring
som är bra på hantverk och att damma lite.
Det är ärligt talat oansvarigt att skaffa fler barn.
Jag menar, vad ärver de?
En sjunkande planet.
Giftig luft.
Fresh Prince comeback.
-Det är sant. -Mamma, jag blöder.
Hon blöder alltid. Okej, jag måste gå.
Jag kommer.
Vad har du i munnen?
Gud!
Jag är glad att jag investerade i en spiral.
Samma här.
Hur som helst, det finns en här som kan förena oss med sin briljans.
Och det är Ziwe.
BEIGEFÄRGADE PLÅSTER
Ja!
Idag säger vi adjö till en tid präglad av beigefärgade plåster.
Beigefärgade plåster föddes i Highland Park, New Jersey 1920.
Uppfunnet av Earle Dixon, fanns plåstret bara som beigefärgat
eftersom 1920-talet var absolut säkert för svarta människor.
Absolut. Men i år var det annorlunda.
När protester mot polisvåldet utbröt över hela nationen,
stod våra vänner plåsterföretagen, och många andra företag,
upp och förklarade med hög och triumferande röst:
"Visst, här."
Trevligt, va?
Vi bad om jämlikhet och vi fick ett brunt plåster.
Lite brunt plåster på systematiska kulhål.
Skicka bössan, här är en predikan.
Nu måste vi också visa vår respekt för alla civila dödsoffer
som döden av beigefärgade plåster tog med sig
nu när företagsrasism inte är tillåten.
Aunt Jemima, Uncle Ben, Chief Wahoo, Trader Ming,
den namnlösa amerikanska inföding-smörflickan.
Tack och lov kommer Aunt Jemimas arv leva kvar
i en Oscarsnominerad film om hennes liv med helt vit ensemble.
Precis!
Tillsammans med dessa nya plåster kom en svallvåg
av rent skitsnack från företag.
Plötsligt bad alla om ursäkt
för enorma blinda fläckar om deras okontrollerade rasism.
Bolag tog bort blackface från varje älskad komediserie från de sista 15 åren.
Det finns även Washington DC:s nynamngivna Black Lives Matter Plaza.
-Jag blev stoppad och visiterad där. -Samma här.
I världen efter beigefärgade plåster
blev normen att be om ursäkt.
Kändisar bad om ursäkt för deras "oavsiktliga" plantage-bröllop
trots att det stod just "plantage" i platsnamnet.
Tack.
Jag insåg inte att eran med beigefärgade plåster hade dött
förrän jag började få en uppsjö av sms
från tidigare medarbetare som uttryckte ursäkter för olika skymfer.
Jag hade ingen aning om att så många vita hade mitt telefonnummer,
och det är mitt fel.
Eran av det enda beigefärgade plåstret är borta
och allt som krävdes var bokstavligen 100 år.
Hundra jäkla år!
Så tack och lov har vi nu ett plåster i samma nyans som Naomi Campbell.
Trevligt.
Ikoniskt.
Tack.
Tack så mycket, Ziwe.
Varsågod.
Okej, utan vidare väsen, är det mitt nöje och min ära,
herregud, jag ryser bara av att tänka på det,
att bjuda upp, den stora, legendariska,
Sarah Silverman!
ATT GÖRA USA STORT IGEN
-Hej, vänner. -Hej.
Vi har samlats här i kväll för att ta farväl
av att göra USA stort igen.
Du var ett koncept, en politisk agenda,
en slogan på en keps tillverkad i Kina.
Så låt oss ha ett ögonblicks tystnad.
Ögonblicket är över. Okej, Judy.
Okej, stäng av, Judy.
Farväl, lilla MAGA.
Det är hög tid vi lägger dig till vila.
Kan ni föreställa er vad George Washington skulle säga om han såg USA just nu?
Han skulle säga: "Vad är en toalett? Varför har kvinnor bankkonton?
Vad är en bil? Var är alla hästarna? Var är Martha? Är hon död?
Vad är en telefon? Sallad i en påse?
Det här landet har verkligen förändrats sedan starten."
MAGA, det är svårt att identifiera exakt när du föddes.
I modern tid skulle jag säga att det började
när en trevlig dam från Alaska sköt älg från en helikopter,
och folk älskade det.
Du började verkligen gå när rasistsvin anklagade
den första svarta presidenten för att vara från Kenya.
Och sen flyttade du rakt in i Ovala rummet,
när valkollegiet beslutade att de hellre
skulle chansa på en misslyckad kasinomogul än att rösta på en kvinna.
Vi såg dig aldrig komma.
Och med "vi"
menar jag självklart vita liberaler.
Just det.
Jag ska inte bara kritisera dig. Jag beundrade mycket med dig.
Du var ett ädelt mål. Jag menar, vem vill inte vara stor?
Du lovade en mur, och du byggde en,
av starka metallburar med småbarn inuti.
Du framhöll lag och ordning,
och sprejade tårgas mot mammor i Portland.
Du ville göra amerikanerna rikare,
och det gjorde du så länge de redan var rika.
-Ja! -Sant.
Men ärligt talat, när jag blundar och föreställer mig stor,
ser jag inte att täppa till postkontor för att hindra människor från att rösta,
eller betala mindre i skatt än du betalade för din Toto-toalett.
Nej, för helvete.
Och MAGA, jag beundrade ditt engagemang för mångfald.
Det spelade ingen roll om nån var en vanärad advokat eller en vanärad VD,
eller till och med en vanärad vit nationalist.
För att göra USA stort igen, hade alla en plats vid bordet.
Och du är ansvarig för några av de roligaste skämten.
Som att Mexiko kommer att betala för gränsmuren,
och att viruset kommer att försvinna i april,
och det där sprattet du utsatte Herman Cain för.
Oj, bara oj.
Och med din bortgång, finns så mycket mer att ta farväl av.
Farväl till idén om att utbildning är indoktrinering.
-Ja! -Ja.
Farväl till rädslan att när som helst
kan kärnvapenkoderna hamna på Twitter.
Ja, för fan.
Farväl till idén om att din åsikt är vetenskap.
Ja.
Livet kommer att förbättras för så många i en värld efter MAGA.
Utrotningshotade arter, demokrati, infrastruktur.
För svarta, ursprungsbefolkningar, icke-vita, HBTQ+-personer.
Judar.
Hoppsan. Antar att vi ska ersätta er,
men inte förrän vi har lärt oss att kontrollera vädret.
Så, för att göra USA stort igen, säger vi, adios,
för vi vet hur mycket du kommer att hata det.
Det visar sig att man inte kan göra nåt stort igen
-om det inte var stort från början. -Sant.
När var det här "igen", förresten?
Var "igen" när svarta inte tilläts i vissa städer efter solnedgången?
Nej.
Var det 2002 när det fortfarande var olagligt i Texas
att utföra och ta emot analsex?
Kvinnor nekades in på 70-talet att ansöka om ett bankkonto utan en mans tillstånd.
-Tack, domare Ruthy. -Vila i frid.
Visst, det har funnits stora saker med oss.
Naturligtvis har det funnits stora saker med oss.
Purple Mountains Majesty.
Costco.
Kemtvätt öppet dygnet runt.
Dolly Parton.
Hon är stor.
Skjutbanor intill spritbutiker.
Det finns faktiskt.
Men nu har vi tagit av oss den röda kepsen,
och det är vårt jobb att klättra ut från under spillrorna
av vad som finns kvar av vårt land och gör USA bra.
Ja, bra.
För vi kan vara bra.
Trots vad de senaste 400 eller 300 åren har lärt oss,
-är det inte för sent. -Precis.
Kanske är det för att jag är hög, jag vet inte,
men vi har tagit oss igenom mycket.
Och det med vilja och motståndskraft
och porr som passar våra behov.
Ja, för fan.
Jag vet att vi har det i oss att kunna göra USA bra.
-Säg det. -Predika!
Jag har sett oss vara bra.
Hur vi under det här hemska året ställde upp för varandra.
När vi marscherade i fredlig protest.
När vi hjälpte våra grannar.
När vi gick ut på brandtrapporna och slog i kastruller och stekpannor
för de som jobbade i frontlinjen i ett kollektivt delat primalskrik.
För godhet är storhet.
Så vi går vidare från MAGA-eran, starkare.
Ja.
-Och klokare. -Ja!
-Och ett steg närmare att radera Facebook. -Amen.
För det här är USA, för helvete.
Och är vi det största landet i världen?
Nej. Men är vi störst till ytan?
Inte det heller.
Men vi är det galnaste, och det är inte ingenting.
Så jag står framför er idag, hoppfull.
För när jag ser ut över den här publiken,
ser jag kvinnor som har fått oss att må lite bättre.
Och det påminner mig om att vi är i det här tillsammans.
Jag har era ryggar. Jag har din rygg.
-Ja! -Jag har alla era ryggar.
Därför att...
Vad var det jag sa?
USA?
Sa jag?
Okej. Tja, sayonara, 2020.
Synd att du försvinner, men det blir skönt att slippa dig.
Mina damer, vi klarade det.
Ja!
Vi har sagt adjö till så mycket här idag,
men när jag ser mig omkring i det här rummet
känner jag inte en känsla av förlust.
År 2020 försökte knäcka oss, men idag,
fick några av de roligaste kvinnor jag känner
det sista jävla ordet.
Ja, Phoebe Robinson!
Skål, slynor.
Ja!
Så, avslutningsvis, tack.
Tack för att ni hjälper oss lägga året till vila.
Jag behövde det.
Och nu har jag förberett
ett sista minnestal som avslutning.
Mikrofon.
-Ska hon sjunga? -Tack.
Jag brukar inte sjunga, så håll ut.
Jag kan sjunga.
-Christina Aguilera. -Helvete.
-Christina Aguilera. -Herregud.
Skit i det, jag drar.
Jag kommer att minnas dig
Kommer du att komma ihåg mig?
Låt inte ditt liv gå dig förbi
Gråt inte över minnena
-Christina! -Ja!
Jag är så trött, men jag kan inte sova
TILL MINNE AV 2020
Stående på kanten av något
KRAMAR
Alldeles för djupt
SEMESTRAR
Lustigt hur vi känner så mycket
NAMNET "KAREN"
Men vi kan inte säga ett ord
Vi skriker inom oss Men det är ingen som hörs
SUNT FÖRNUFT
HANDSKAKNINGAR
KRYSSNINGAR
ATT BÄRA BEHÅ
SPANX-UNDERKLÄDER
JK ROWLINGS KARRIÄR
DE FLESTA STATYER
MELANIAS ÄKTENSKAPSFÖRORD
HEMMAFESTER DRICKSFONTÄNER
ARMIE HAMMERS ÄKTENSKAP PALEO-DIET
KETO-DIET JUICE-DETOX
GÅ PÅ BIO PÅ EN SHOW
PÅ KONSERT PÅ BAR - VART SOM HELST
KONTORSKLÄDER KNYTKALAS
Finns det nån ton du inte kan ta?
BUS ELLER GODIS - THANKSGIVING JULSÅNGER
FEMSEKUNDERSREGELN ATT SVETTAS PÅ FRÄMLINGAR
FONDUE DELA POMMES
MINGLA - SHOPPA FLIRTA
DISTANSFÖRHÅLLANDEN
Låt inte ditt liv gå dig förbi
-Sjung! -Christina!
-Ja! -Underbart!
BAL - RUDY GIULIANIS KARRIÄR IVANKAS VÄNSKAPER
Ja! Sjung, tjejen! Sjung!
Minnena
ROLIGHETER
TILL MINNE AV 2020
Jag älskar dig, Christina!
Gott nytt år! Vi ses 2021, raringar.
REGISSÖREN
Hej, tjejer, så fina ni är. Ledsen att jag inte kan vara där med er.
Vart ska jag titta?
Titta mot podiet.
Titta gärna ner, se dig omkring, som du skulle göra i vanliga fall.
2020 var en liten slyna.
Så är det.
MOTTAGNINGSBORD TOM
-Det är ingen här. -De läggs in via specialeffekter.
Det här är knäppt.
Tagning.
Perfekt. Nu ska du dansa.
Varför dansar jag? I vilket syfte?
Christina Aguilera sjunger "Jag kommer att minnas dig."
"Jag kommer att minnas..."
Jag kan ge det ett försök.
Min klänning är av vinyl.
Det är latex, så det gör lite oväsen.
Åt helvete med byxor!
Åt helvete med dem.
Bruna plåster dödade rasismen
Fy fan!
Fy fan. Okej.
Undertexter: Mattias Backström
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson