Downloaded from YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Repede, Gus! Haide!
‎- Vin! ‎- Haide!
‎- Stai așa! Nu pleca! ‎- Bună, Copi!
‎Bună, dle Manuel! ‎Bună dimineața, dnă Cuca!
‎- 'Neața! ‎- Bună dimineața!
‎Aveți grijă, copii!
‎Ai grijă, Copi!
‎- Fata aia e plină de energie! ‎- Mă scuzați!
‎Baloane de vânzare!
‎Scuze, domnule!
‎- Scuze! ‎- Ai grijă, fetițo!
‎Bună dimineața,Tataie!
‎Hei, nu arunca pe jos!
‎Ai grijă, Copi! Îl pierzi!
‎L-ai pierdut.
‎Hei! Ai grijă, fato!
‎Scuze, domnule!
‎Nu-l pot controla!
‎- Doamne! ‎- Chiloții mei!
‎Taie coarda!
‎Gus, tai-o!
‎- Hei, fetițo… ‎- Xico!
‎Bravo, Xico!
‎Vai!
‎Au!
‎Nana Petra.
‎Îmi explici ‎de ce lenjeria intimă a dlui Rodolfo
‎zboară prin oraș?
‎Păi…
‎Fără scuze, Copi!
‎Cum vei rezolva problema?
‎Știu!
‎Facem un concurs.
‎Nu-mi place când vorbești așa, Copi.
‎Am spus „concurs”, bunico.
‎Slavă Domnului!
‎Știi că nu-mi place ‎când spui „conjur” sau „conspir”,
‎fiindcă sună neplăcut.
‎Care va fi concursul?
‎Vom aduna gunoiul… împreună!
‎Mă duc să-mi hrănesc vaca.
‎Vezi, Copi? Am rămas doar noi.
‎Ba nu, prostuțule!
‎Serios? Și cine mai e aici?
‎Xico!
‎Hei!
‎Ce sătuc liniștit!
‎Pe cuvânt!
‎Precum am mai zis, dragi investitori,
‎proiectul ăsta e o mină de aur.
‎Ce surprinzător!
‎Foarte.
‎Dar ați zis că nu e doar aur, domnule.
‎Ați mai menționat și…
‎Minerale, gaze naturale, chiar diamante.
‎Și cum vom ajunge la aceste minuni?
‎Aruncând muntele în aer ‎cu tone de praf de pușcă și de dinamită
‎și extrăgând gazul ‎prin fracturare hidraulică.
‎Fracturare hidraulică? ‎Am auzit de asta, dar…
‎Nu știi ce-i fracturarea hidraulică?
‎Nu, nu știe.
‎Fracturarea hidraulică, dragă dle Wang,
‎e viitorul!
‎E o procedură simplă.
‎Vom săpa până la 5.000 de metri.
‎Apoi vom injecta pământul ‎cu câteva tone de apă,
‎plină cu metanol, benzen, ‎etilbenzen și chiar toluen!
‎Apoi, scăpăm de tot ce ne stă în cale.
‎Și la urmă, aruncăm ce nu ne trebuie!
‎Așa vom lua ce ascunde mama natură
‎în adâncuri!
‎Și, spuneți-ne, unde e locul ăsta
‎în care vom investi?
‎Muntele acesta nesemnificativ
‎se găsește… aici.
‎MINERALE RARE ‎ALTITUDINE: 4.745 M
‎Ce e, dragă mamă?
‎Cine te supără?
‎Ce e asta? De ce bat clopotele, bunico?
‎Fiindcă dl Manuel ‎îi cheamă pe oameni la o ședință.
‎- Acum? ‎- Da. E ciudat.
‎Copi, dă-mi șalul, te rog!
‎Xico…
‎Xico!
‎Repede, că stă să plouă!
‎Dragi cetățeni ‎din San Jaime de las Jaibas,
‎v-am chemat aici
‎ca să vă dau vești bune.
‎Progresul a ajuns în sfârșit
‎în dragul nostru sătuc, da?
‎Ce emoționant!
‎De când m-ați ales primar ‎în San Jaime de las Jaibas,
‎dragii mei Jaiminos ai crabilor,
‎n-am făcut decât să muncesc pentru binele
‎dragului nostru… ‎Nu doar dragului, ci iubitului nostru sat.
‎Hei, doamnă!
‎…cu adevărată solidaritate…
‎De ce numele satului nostru ‎conține cuvântul ‎„jaibas”?
‎Fiindcă ‎„jaibas”‎ înseamnă „crabi”, ‎iar demult, ținutul ăsta era sub ape.
‎Când? Acum 20 de ani?
‎Nu, copil obraznic!
‎Acum milioane de ani.
‎Milioane?
‎Și câți ani aveați dv.?
‎De aceea e timpul
‎ca averea ascunsă de atât timp ‎în muntele acela…
‎să fie a noastră.
‎Ce?
‎Ce tot spui, Manuel?
‎Muntele e deja al nostru.
‎Și e cea mai mare comoară a noastră.
‎Da, Nana Petra, da.
‎Dar ideea e că muntele acesta este
‎plin de aur!
‎Ne-ar fi de folos, nu?
‎Iar domnii aceștia eleganți
‎au venit ca să ne ajute ‎să ne bucurăm de averea muntelui.
‎Nu uitați, e al nostru, ‎dar poate fi și mai al nostru.
‎Ce ziceți?
‎Nu mi-ar strica puțin aur.
‎Nici mie.
‎Aș putea să-mi pun ‎tiroliana pe care mi-o doream.
‎Ce-i cu voi?
‎Cum puteți să vă gândiți la asta?
‎Ascultă, bunico,
‎dacă vrei să reprezinți opoziția,
‎du-te la Congres!
‎Și tu poți să te duci…
‎Bunico!
‎Cât ar dura extragerea aurului?
‎Doar câteva săptămâni,
‎dragii mei „jamaicani”.
‎Jaiminos ai crabilor.
‎Tot aia.
‎Și cât am primi fiecare?
‎Va trebui să facem niște calcule,
‎să mărim variabilele, ‎să scădem greutățile,
‎să adăugăm procentajul de risc,
‎apoi să împărțim ‎la numărul la care te gândeai.
‎Mă văd deja toată gătită, Policarpo!
‎Și cum vreți să scoateți astea ‎din muntele nostru?
‎E simplu, draga mea doamnă încărunțită.
‎Folosim fracturarea hidraulică!
‎Hei, stați puțin!
‎Am citit despre fracturarea hidraulică ‎și nu e bună!
‎Stai liniștită! Nu-i așa de rea, fetițo.
‎De fapt, procesul e prietenos cu natura.
‎În cel mai rău caz, ‎vă poate distruge culturile,
‎otrăvi vitele
‎și provoca niște cutremure.
‎Nu mai înțeleg.
‎Dar foarte ușoare… Foarte ușoare.
‎Rețineți, „Jaiminians”…
‎Jaiminos ai crabilor.
‎Rețineți, sunt două tipuri ‎de oameni în lume,
‎cei care obțin tot ce vor
‎și cei care n-au curaj să încerce.
‎Ei bine, eu știu ce vrea.
‎Dar nu uitați, ‎dragii mei Jaiminos ai crabilor,
‎eu am avut ideea asta minunată.
‎Deci, când voi candida ‎ca să fiu guvernator,
‎să nu-l uitați pe dragul…
‎Adică,
‎pe iubitul vostru Manuel.
‎- Trăiască dl Manuel! ‎- Dl Manuel!
‎Sunteți cel mai bun!
‎Trăiască rock-and-rollul!
‎Tu ai grijă de noi,
‎iar noi vom avea grijă de tine.
‎Stați!
‎Așteptați! Nu știți…
‎Tataie!
‎Să vorbim.
‎Nu acum, dragă Petra.
‎Nu vezi că-s amărât, cenușiu și ruginit?
‎Mai bine mă duc să mă odihnesc,
‎căci am muncit toată ziua.
‎Cuca, ajută-mă!
‎Te implor!
‎Și să-i iau fiului meu șansa ‎de a deveni guvernatorul statului,
‎pentru un simplu munte?
‎Petra, mereu idealistă!
‎Haide! Avem alte căi, ‎dar trebuie să le deschidem.
‎Nu, Xico?
‎Căi? Să le deschidem?
‎Haideți! Aștept!
‎Spune-mi, dragă Manuel,
‎ce nebunie pui la cale?
‎Ce să zic, mamă? ‎Mami, draga mea mamă.
‎Doar nu ai de gând
‎să arunci muntele în aer, ‎cum ziceau oamenii aceia.
‎Mamă! Niciodată, mamă!
‎Abia îl vor zgâria,
‎puțin aici, puțin acolo.
‎Nici nu se va vedea.
‎Îmi promiți, ca un băiat bun ce ești?
‎Te-am mințit vreodată, mamă?
‎Eu? Mă cunoști doar, mamă.
‎Bine. Atunci, voi dormi liniștită.
‎Noapte bună, mami, odihnește-te…
‎în pace.
‎Bunico, despre ce căi vorbeai?
‎De ce trebuie să le deschidem?
‎Și încă ceva,
‎de ce vorbești cu muntele ‎de parcă ar fi o persoană?
‎Te-am văzut… de mai multe ori.
‎Copi, sunt bătrână și obosită.
‎Putem să ne culcăm?
‎Vezi, Xico?
‎Încă o întrebare fără răspuns.
‎Ce vrei să spui?
‎Atunci când nu-ți convine ceva, ‎îmi ascunzi lucruri.
‎Copi, îți promit ‎că într-o zi vei înțelege.
‎Sigur.
‎Cum voi înțelege
‎și de ce mama a plecat ‎și nu s-a mai întors după mine.
‎Ai răbdare, Xico!
‎Ai răbdare!
‎Copi!
‎Gus, ce cauți aici?
‎Merg mai devreme la școală.
‎Haide! Suntem în vacanță.
‎Am auzit ceva și m-am uitat pe geam.
‎- Și am văzut-o pe Nana Petra… ‎- Nana Petra!
‎- Am pierdut-o din cauza ta! ‎- Cum adică din cauza mea?
‎Haide!
‎Tataie.
‎Parola?
‎Sunt Petra. Te rog, deschide!
‎Ca să vezi!
‎Ce minunată ești!
‎Oprește-te, Tataie!
‎Nu am chef de prostiile tale.
‎Muntele e în pericol.
‎Draga noastră Mamă?
‎Știi că mereu există oameni lacomi și răi.
‎Dar, ultima oară a fost în pericol când…
‎Trebuie să deschidem iar căile, ‎să reunim cele trei pietre
‎și să-l găsim pe mesager.
‎Doamne, draga mea Petra, ‎noi ne simțim tineri,
‎dar suntem prea bătrâni pentru asta.
‎Dar noi suntem ‎gardienii pietrelor, Tataie.
‎- Despre ce vorbesc? ‎- Cu pietrele nu-i mare lucru.
‎Sigur.
‎Dacă va fi dispusă ‎să-și unească piatra cu ale noastre.
‎Și căile, tu le poți deschide.
‎Dar, cât despre mesager,
‎eu nu mă bag, sincer.
‎Dacă e nevoie,
‎mă duc în munte după el.
‎Știi ce înseamnă asta, draga mea Petra?
‎Vei ajunge precum fiica ta, Lupita.
‎Muntele a cerut-o
‎și muntele
‎o are.
‎Trebuie să facem ceva.
‎Știi că mă bag,
‎dar nu știu dacă ea o va face.
‎Hei, Copi, cum adică mama ta… Copi?
‎Repede, Xico!
‎Vom începe săpăturile extreme.
‎Trebuie să ajungem la locul ‎care ne va fi centrul de lucru.
‎Și care e acela?
‎Un loc de care nu-i pasă nimănui.
‎Petra.
‎Cuca.
‎Ce cauți la mine acasă?
‎Poate m-am pierdut
‎și am ajuns în iad.
‎De ce nu te speli?
‎Și tu de ce nu-ți aranjezi…
‎Ajunge!
‎Fața.
‎Suntem gardienii pietrelor.
‎Și ce-mi pasă mie?
‎Trebuie să ne înțelegem, ‎ca să unim pietrele.
‎Nu-i voi da nimic din ce am.
‎Muntele e în pericol.
‎Știi asta.
‎Nu-i nevoie să-ți amintesc
‎a cui e vina.
‎Avem nevoie de piatra ta.
‎Ți-am spus, Petra,
‎aspirațiile politice ale lui Manuel ‎sunt mai importante decât…
‎Nana Petra, Copi a dispărut!
‎S-a dus în munte!
‎Ce? De ce?
‎Ca să-și caute mama!
‎Ce vezi, cățelușule?
‎Ce vrei să spui, băiete?
‎V-am auzit pe dv. și pe Tataie.
‎A zis că fiica dv. e blocată în munte.
‎Înainte să pot spune ceva, ‎Copi a fugit cu Xico.
‎Cuca, piatra.
‎Mi-am pierdut deja fata. ‎N-o să-mi pierd și nepoata.
‎Dă-mi piatra! Repede!
‎În sfârșit!
‎Nu mai ești așa de dură, nu?
‎Acela e un trilobit?
‎Da.
‎De când San Jaime de las Jaibas
‎era sub ape.
‎Și?
‎Singurul care îi poate chema,
‎ca să facă ce e nevoie, e mesagerul.
‎Mă duc să-l caut.
‎Petra,
‎știi că nu vei ajunge ‎în centrul muntelui în viață.
‎Ești prea bătrână, dragă Petra.
‎Dar cineva trebuie să ducă pietrele acolo.
‎Mă duc eu.
‎Copi și Xico sunt prietenii mei.
‎Nu, Gus.
‎E prea periculos.
‎Însă, fără piatră, nu vor găsi calea, nu?
‎Mai întâi trebuie ‎să-i ducem piatra mesagerului.
‎Stai liniștită, Nana Petra!
‎Mă descurc.
‎Gus, așteaptă!
‎Stai liniștită, dragă Petra!
‎Copiii aceia sunt puternici.
‎Îi poți ajuta în felul tău.
‎Deschizând căile pentru ei.
‎Istoria se repetă.
‎Mamă, al meu munte,
‎te implor să-ți deschizi căile
‎și să le permiți acelor copii ‎să-l caute pe mesagerul din tine.
‎Vin la tine cu dragoste
‎și respect.
‎Ai grijă de ei, cum avem și noi de tine.
‎Intrarea în munte sigur e pe aici.
‎E singura cale.
‎Ce e?
‎Xico, ți-e frig, cățelușule?
‎Ești albastru.
‎Să intri în munte, ai venit, firește.
‎Să nu crezi că mă păcălești. ‎Tu ești Copi, el Xico este.
‎Aș dori să mă prezint.
‎Tochtli sunt, un iepure măreț.
‎Vorbesc mult, nu vreau să mint. ‎Nu îți convine, ești nătăfleț.
‎Ești un iepure… care vorbește?
‎În rime.
‎Și tu vorbești, Xico?
‎Vorbesc? Da, vorbesc!
‎Exact ca tine. Și nu-i mare lucru.
‎Mă bucur să te aud, amice.
‎Nu e vreo vrăjitorie.
‎Firea ta, foarte curioasă, ‎te-a adus discret,
‎unde-ți zace marele secret.
‎Nu înțeleg nimic din ce zice.
‎Am venit ca s-o caut pe mama. ‎E prinsă în munte.
‎Haideți, haideți! De căile vrei ‎să deschid, doamna pe mine m-a numit.
‎Este o zi ideală pentr-un destin împlinit.
‎Stați! Vin și eu.
‎Ce cauți aici?
‎Poftim! Nana Petra ‎m-a rugat să-ți dau asta.
‎Vin mașinile ‎și doar mesagerul ne poate ajuta.
‎Sigur el ne poate zice unde-i mama ta.
‎Sunt pietre…
‎Pietrele.
‎Da, da, pietrele!
‎Un iepure care vorbește!
‎- Și vorbește în rime. ‎- Ce? Și tu vorbești?
‎Repede, repede!
‎Trebuie să fugiți, calea este doar una!
‎Vă pot asigura că-n curând ‎nu va mai fi nici una!
‎- Tochtli, nu vii? ‎- Nu, sunt un iepure, nu un șarpe.
‎Mă recunoști de departe.
‎Citesc soarta lumii în buricul lunii.
‎- Se închide! ‎- Să mergem!
‎Unde suntem?
‎În munte.
‎Știu, Xi… co.
‎Scuze, nu m-am obișnuit că vorbești.
‎Xico, ești verde!
‎Stai liniștit, Xico! Sigur e lumină aici.
‎E cam ciudat.
‎Stați pe loc!
‎Cine sunteți?
‎- Cine a vorbit? ‎- Copacul.
‎- Copacul? ‎- Copacul?
‎Ar trebui să vă obișnuiți cu asta.
‎Nu ești din piatră, ca ceilalți copaci.
‎De fapt… Sunt singurul ‎care nu s-a transformat în piatră.
‎Asta s-a întâmplat cu restul?
‎Mor, puțin câte puțin.
‎Toți copacii se transformă în piatră.
‎Cu cât se apropie mai mult mașinile ‎ca să distrugă pădurea,
‎cu atât se simt mai amenințați.
‎Ce câine deștept!
‎Dle Copac, am venit ca s-o caut pe mama.
‎- Și pe mesager. ‎- Am adus aceste pietre.
‎Înțeleg.
‎Ca să vezi!
‎Nu credeam că cineva
‎se va întoarce așa de repede.
‎Bine ați venit, posesori ai pietrelor!
‎- Ce se petrece? ‎- Plângi?
‎Uneori plângem,
‎alteori râdem.
‎Acum plângem,
‎dar poate, cu venirea voastră,
‎vom râde din nou.
‎Poftim! Când îl veți găsi pe mesager,
‎el va ști ce să faceți cu ele.
‎Să găsiți…
‎Nu! Au venit.
‎Nu din nou! Nu!
‎Fugiți!
‎Nu pierdeți vremea.
‎Sunt trei lucruri ‎care nu trebuie pierdute.
‎- Vremea. ‎- Puterea.
‎Și banii.
‎Bun venit în viitor,
‎dragul și stimatul meu prieten grăsuț!
‎Nana Petra.
‎Nu-l găsesc pe Gus.
‎Am crezut că poate e cu Copi.
‎Carmen, trebuie să vorbim.
‎Asta da izbitură, fraților.
‎Ce faceți? Care-i treaba?
‎La ce vă uitați? Sunt așa de urât?
‎Ești hidos.
‎Taci!
‎Arăți ca un șobolan.
‎Am zis să taci!
‎E oposum.
‎Sunt Tlacuache… și sunt mândru de asta!
‎Ascultă, domnule! Ascultă, domniță!
‎Mă recomand, mă prezint… Tlacuache,
‎singurul marsupial mexican.
‎Nu-s imitație, nu-s fals.
‎Complet, cu coada cheală
‎și cu marsupiu la burtică.
‎Mereu e de folos.
‎Priviți! Cumpărați acum! ‎Luați un Tlacuache acasă!
‎Nu uitați, dacă e făcut în Mexic, ‎e făcut cum trebuie.
‎Mă scuzați! Defect profesional.
‎Spuneți-mi, băieți! Ce vă aduce aici?
‎Am venit ca să-l găsim pe mesager.
‎Și pe mama.
‎- Cu aceste pietre. ‎- Și cu aceste lacrimi din copac.
‎Vai!
‎Sunteți super pregătiți.
‎Pietrele faimoase care se găsesc mereu.
‎Lacrimile copacului Ahuehuete.
‎Bune tare împotriva ochiului malefic.
‎Și un câine Xoloitzcuintle.
‎- Mov. ‎- Mov?
‎Acum sunt mov?
‎Știți ceva, băieți?
‎Mai bine intrați.
‎Lucrurile o vor lua razna pe aici.
‎Și-n plus,
‎mi se pare că pereții au urechi pe aici.
‎Haideți, copii!
‎Cum ai putut lăsa ‎să se întâmple asta, Nana Petra?
‎N-am putut evita asta.
‎N-ai putut evita?
‎Sunt doar copii.
‎Și despre ce prostii vorbești?
‎Nu-ți cer să înțelegi, Carmen.
‎Ci doar să ai încredere în mine.
‎I-ai trimis acolo ‎pe fiul meu și pe nepoata ta!
‎Nu pot să cred, Nana Petra!
‎Mai ales după ce au pățit ‎ginerele tău, Juan,
‎și Lupita!
‎Ai puțină milă,
‎draga mea Carmen!
‎Îmi pare rău, Tataie.
‎Crezi că acele companii ‎vor avea dubii înainte să distrugă tot?
‎Vor distruge orice pentru bani.
‎Distrug comunități întregi.
‎Omoară oameni!
‎Dar i-am mai învins, Carmen.
‎Mereu, de-a lungul timpului.
‎Nana Petra, oamenii aceia sunt înarmați
‎și dispuși să facă orice!
‎Să-ți reamintesc?
‎Juan și Lupita sunt morți.
‎Unde pleci, Carmen?
‎Tu poți sta aici și vorbi tâmpenii.
‎Mesageri, gardieni, pietre magice.
‎Eu mă duc să-i caut ‎pe fiul meu și pe Copi.
‎Ce ne facem, Petra?
‎Cum adică, Tataie?
‎Mergem după ea, desigur. ‎N-o putem lăsa singură.
‎Cei curajoși înaintează și mor.
‎Cei lași rămân și supraviețuiesc.
‎Și, uite, nu mai suntem mulți!
‎Haide! Nu aștept să termini de bolborosit.
‎Intrați! Simțiți-vă ca acasă, băieți!
‎Vreți să-mi vedeți comorile?
‎Priviți în jur!
‎Scuze, nu prea fac curat.
‎Salariul de șaman nu-i prea mare.
‎Cizma asta a străbătut tot deșertul.
‎Pălăria asta a zburat din Africa.
‎Jurnalul unui băiat leneș.
‎Chiloții ăștia…
‎câte ar avea de zis.
‎Micuțul Xoloitzcuintle e serios acum.
‎Hai, frate! Nu mă privi așa!
‎Știu că-s tare urât,
‎dar știți cine sunt?
‎Prometeul mexican, fraților.
‎Eu am furat focul de la zei, ‎ca să-l dau oamenilor.
‎Pe bune. Am furat focul cu coada.
‎De asta e arsă. Priviți!
‎Și de asta mai colecționez lucruri.
‎Din obișnuință.
‎Și tu, amice? Știi ce ești, nu?
‎- Da, sunt Xico. ‎- Da.
‎Și sunt un câine Xoloitzcuintle.
‎N-ai idee cine ești, nu?
‎Uite, amice, o să fiu sincer cu tine,
‎o să-ți spun cine ești.
‎Privește, puștiule!
‎Acesta ești tu.
‎Ești dintr-o rasă străveche, prietene.
‎Xólotl,
‎zeul asfințitului,
‎stăpân al stelei de noapte ‎și al lumii din adâncuri, te-a creat.
‎Stră-stră-stră-străbunicul tău
‎Xólotl te-a creat dintr-o așchie
‎din osul vieții.
‎De aceea ești așa de slab.
‎Hei!
‎Stră-stră-stră-străbunicul tău
‎Nu-i cine știe ce
‎Ești magic.
‎Și ești vindecător.
‎Însoțitorul celor care trăiesc sub soare ‎și a celor morți, din întuneric.
‎Stră-stră-stră-străbunicul tău
‎Eu?
‎Stră-stră-stră-străbunicul tău
‎Și așa ai ajuns pe Pământ
‎Ca să-ți îndeplinești măreața misiune!
‎Deci, ești paznicul meu magic, cățelușule.
‎Stai așa!
‎Cum adică „cățeluș”?
‎Nu e pudel francez, prietene.
‎E un Xoloitzcuintle, fato.
‎Deci, respectați-l
‎pe cel care vă va ajuta ‎să treceți peste Mictlán
‎când veți da colțul.
‎Ceea ce, desigur,
‎e în viitorul îndepărtat, nu?
‎Mersi că m-ai apărat, dar ne grăbim.
‎Arată-ne unde să mergem!
‎Depinde, frate.
‎Intrați sau ieșiți?
‎Urcați?
‎Sau coborâți?
‎Îl căutăm pe mesager.
‎O căutăm pe mama.
‎Nu mai bine îi căutăm pe amândoi?
‎Ascultați, puștilor!
‎E un mesager?
‎Da.
‎Pentru a-l găsi, trebuie să mergeți mult.
‎Foarte mult.
‎Spre inima muntelui.
‎E de parcă ați merge ‎în centrul universului.
‎Acolo e o femeie.
‎Da!
‎Dar nu știu dacă e mama ta.
‎Te avertizez.
‎Cum ajungem acolo?
‎Trebuie să mergeți mult.
‎Foarte mult.
‎Spre inima muntelui.
‎E de parcă ați merge
‎în centrul universului.
‎Spre același loc?
‎Desigur, frate.
‎Și ce-i cu atâta mister?
‎Ca să pară mai tare.
‎Dacă e mai interesant, e mai valoros.
‎Înțelegi?
‎Ce e asta?
‎Oamenii aruncă muntele în aer.
‎- De unde știi? ‎- E magic.
‎- Tlacuache! ‎- E mort?
‎Nu, asta fac ei.
‎Când sunt în pericol, ‎se prefac a fi morți.
‎Plecați!
‎Am pus-o! Și acum? Unde mergem?
‎Nu vorbi așa!
‎Parcă ești Tlacuache.
‎Tu vorbești ca dna Cuca, formal și corect.
‎- Hei! ‎- Hei, pe acolo!
‎Domnule, dragi parteneri,
‎iubiți parteneri, avem o problemă.
‎Femeia căruntă e dificilă.
‎Știam eu.
‎Domnule, aici, eu fac legea.
‎Dacă face scandal, o voi aresta, ‎căci stă în calea progresului.
‎Pur și simplu.
‎Spune-mi, bătrâno, ce mai e?
‎Ce parte din respectarea
‎muntelui nostru sacru n-ai înțeles?
‎Putem negocia, femeie bună.
‎Spune-mi, cât vrei?
‎Vrem să nu te mai opui, ‎să ne lași să exploatăm muntele.
‎Cât vreau? Nu pot fi cumpărată.
‎Doamnă, evident,
‎partenerul meu a vrut să zică
‎că aici, în oraș, sunteți „‎influencer‎”.
‎Hei, n-o insulta!
‎Eu o respect.
‎Mă refer că aveți influență ‎asupra oamenilor.
‎Și, dacă dv. vă supuneți, ‎nu ni se va opune nimeni.
‎Dle Manuel, dv. aveți puterea.
‎Nu puteți permite așa ceva.
‎Din păcate, conducătorul vostru
‎a semnat deja autorizația.
‎Vom anunța întreaga comunitate, ‎dle Manuel.
‎Și vă vom da în judecată
‎pentru distrugerea resurselor noastre.
‎Dați-i cu fracturarea hidraulică ‎și cu dinamita!
‎Sunt doi copii în munte!
‎Minți.
‎Nu, jur!
‎- Minți! ‎- Ba nu.
‎- Zi adevărul! ‎- Ăsta e.
‎- Nu te cred. ‎- Trebuie.
‎Străduiește-te mai mult!
‎- Nu știu ce să mai zic! ‎- Adevărul!
‎Acolo-s doi copii, iar unul e fiul meu!
‎Manuel, Gus și Copi sunt în munte.
‎Gus și Copi?
‎Și Xico.
‎Voi încerca să amân forarea.
‎Ce-ai zis? Vorbește mai tare!
‎Voi încerca să amân procesul.
‎Lașule!
‎Nu, îmi pare rău, Nana Petra,
‎dar azi ai mers prea departe.
‎Am zis „prea departe”? Mult prea departe!
‎Mereu te-ai priceput la cuvinte, Manuel.
‎Vom vedea dacă vei mai fi așa de elocvent
‎când Copi și Gus nu vor apărea.
‎Asta e altă poveste.
‎Dar azi ați arătat lipsă de respect.
‎Deși mă ocup de siguranța acelor copii.
‎O echipă de salvare cercetează zona.
‎Caută cu mare atenție… zona.
‎Nu înțelegi, Manuel.
‎Niciodată n-ai făcut-o.
‎Haide, Gus!
‎Nu mai pot merge. E prea fierbinte.
‎Suntem în deșert.
‎Da, dar în munte?
‎Aveți grijă! În spate!
‎Cine ești? De ce ne urmărești?
‎Sunt Xappan.
‎Spuneți-mi, unde mergeți?
‎Înainte să vă ucid!
‎O căutăm pe mama!
‎Suntem într-o misiune.
‎Și cu pietrele, vom salva muntele!
‎Pietrele!
‎Muntele acesta a fost creat de zei.
‎Trebuie distrus.
‎Zeii trebuie să plătească pentru trădare!
‎Fugiți!
‎Xico, ai fost foarte curajos.
‎Vai!
‎Vezi? Acum e portocaliu.
‎Știu.
‎Câinele tău e radioactiv.
‎Ți-am zis, Xico e magic.
‎Știți că vă aud, nu?
‎Haideți, să bem apă, ‎ca să ne continuăm drumul!
‎Sunt tare obosită!
‎Ceva…
‎nu e bine.
‎Copi!
‎Răzbunare!
‎Nana Petra.
‎Petra, draga mea.
‎Fetița mea.
‎Nu, Copi!
‎Nu poți face nimic.
‎Mă doare pieptul.
‎Și sunt amețită.
‎Xico, are febră mare.
‎Vei fi bine, Copi, promit!
‎Trebuie să facem ceva, dar ce?
‎Ai grijă de ea! Îl voi găsi pe mesager.
‎Sigur o poate ajuta pe Copi.
‎Nana Petra.
‎Carmen…
‎A fost de parcă…
‎Petra Padilla, ‎Espiridión García, Carmen López.
‎Sunteți liberi.
‎Cineva v-a plătit cauțiunea.
‎Cine?
‎Petra.
‎Cuca.
‎Cum de te-ai răzgândit?
‎Dacă nu deosebim, la vârsta noastră, ‎ce-i drept de ce nu e drept…
‎Avem multe de făcut. Repede!
‎Repede! Trebuie să-i avertizăm pe oameni
‎de intențiile reale ‎ale acelor răufăcători!
‎Să mergem!
‎Bine!
‎REVIN ÎN ZECE MINUTE
‎Xico…
‎Putem începe fracturarea hidraulică!
‎Acesta e momentul mult așteptat.
‎Momentul în care milioane și milioane
‎de litri de metanol și de etilbenzen
‎vor topi piatra muntelui,
‎ca sfredelul să treacă prin ea
‎ca prin brânză.
‎Dle Frevler, n-ați spus ‎că veți folosi așa de multă dinamită.
‎Sincer, dragă prieten, nu-mi pasă.
‎- Aici! ‎- Plecați! Nu sunteți bineveniți!
‎Spirite supranaturale!
‎Spiritele nu există!
‎Domnule!
‎Am venit ca să protestăm!
‎Domnule, sunteți sigur? Căci…
‎Pregătiți injectarea!
‎Injectați!
‎Copi…
‎Te-am dezamăgit, fetița mea.
‎Xico…
‎Trezește-te, Xico!
‎Călătoria ta nu s-a terminat.
‎Hei, cunosc vocea asta.
‎Eu te-am chemat, Xico.
‎Ți-am cerut să vii aici.
‎Și Copi? Trebuie s-o ajut!
‎Mai întâi, ajută-ne pe noi!
‎Te-am… Te-am mai văzut.
‎Ești…
‎Da, Copi e fiica mea.
‎Lupita!
‎„Lupita”.
‎De mult nu mi-am mai auzit numele.
‎Ce faci aici? De ce ai plecat?
‎N-am plecat, Xico.
‎N-am plecat niciodată.
‎Am fost aici, drept asigurare, ‎dar oamenii aceia se întorc mereu.
‎Cu mașinăriile și cu armele lor, ‎cu ambiția lor,
‎aducând moarte și distrugere.
‎Plecați de aici!
‎Nu vă vrem aici!
‎Plecați!
‎Juan!
‎Nu!
‎Juan!
‎Lupita…
‎ai grijă de Copi!
‎Nu putem să mai trecem prin asta.
‎Oamenii vor încerca ‎să distrugă iar muntele.
‎Trebuie să plec.
‎Pentru ea, pentru toți.
‎Voi sta cu tine, ca să apăr muntele.
‎Tatăl lui Copi… a fost ucis?
‎Da, pentru c-a apărat muntele.
‎Și acum…
‎Astea s-au întâmplat ‎fiindcă nu l-am găsit pe mesager?
‎Nu, Xico.
‎Ceea ce vezi e viitorul.
‎Ce se va întâmpla ‎dacă nu-ți îndeplinești misiunea.
‎Dar sunt doar un câine Xoloitzcuintle.
‎Și sunt slab… și mic.
‎Ești mai mult de atât.
‎Eu?
‎Trebuie să te întorci la Copi și la Gus.
‎Dar nu știu cum s-o salvez.
‎Lacrimile, Xico.
‎Și, mai important, soluția e în tine…
‎în interiorul tău.
‎Dar cum voi urca acolo?
‎Te rog, ajută-mă să o salvez pe Copi!
‎- Nu vii? ‎- Nu eu hotărăsc.
‎Ai grijă de Copi!
‎Mereu să ai grijă de ea, Xico!
‎Trebuie să ne grăbim, ‎înainte să fie prea târziu.
‎Am un prieten care ne poate ajuta.
‎Nu, frate! Ajunge, frate!
‎Tlacuache, avem nevoie de tine!
‎Xico! M-ai speriat, amice!
‎Sigur că vă ajut, amice. Normal.
‎Rezistă, Copi! Haide!
‎Hai, bea niște apă!
‎Dinamita e pregătită!
‎Haide, mișcați mașinile!
‎Haideți!
‎Repede!
‎Ce mai aștepți? Spre dreapta!
‎Spre dreapta! Așa!
‎Așa!
‎- Tot așa! Nu vă opriți! ‎- Haideți!
‎Ai încredere, Carmen!
‎Încă se poate întâmpla o minune.
‎De ce durează așa de mult?
‎M-ai dezamăgit enorm.
‎Să știi.
‎Pentru muntele nostru!
‎Da!
‎Vedeți voi…
‎Copi are nevoie de tine. ‎Xappan a otrăvit-o.
‎Avem lacrimile lui Ahuehuete.
‎Uite, muntele e pe moarte!
‎Xico.
‎Lacrimile, repede!
‎Da, uite-le!
‎Și acum?
‎Stai! Ingredientul cheie.
‎Xico?
‎Copi, ești bine!
‎Da!
‎Mai mult acid!
‎Ai supraviețuit.
‎Acum, o să vă ucid pe toți!
‎Xico!
‎Nu!
‎Cerbule albastru!
‎E prea târziu, nu, frate?
‎Nu.
‎Încă nu e prea târziu.
‎Încă îl putem găsi pe mesager.
‎Am făcut tot ce-am putut.
‎Și n-am găsit-o nici pe mama.
‎Am dat greș.
‎Misiunea voastră
‎nu era să-l găsiți pe mesager.
‎Era să-l însoțiți,
‎ca să se găsească pe el însuși.
‎Eu?
‎Acceptă-ți locul de drept ‎în această poveste, Xico,
‎și îndeplinește-ți misiunea!
‎Pietrele, acum! E momentul!
‎Au reușit!
‎Au reușit, Tataie!
‎Natura reacționează!
‎Muntele…
‎Ucideți-i!
‎Fugiți!
‎Nu fugiți, lacheilor! Întoarceți-vă!
‎Stați! Unde plecați?
‎V-am plătit mult pentru asta!
‎Întoarceți-vă imediat!
‎Ce e asta?
‎Ce se petrece?
‎Dă-mi drumul! Sunt un mare mahăr!
‎Un mare mahăr!
‎Insectă!
‎Insectelor!
‎- Sunt milion… ‎- Nu!
‎Mori, munte nenorocit!
‎Nu mă poți învinge!
‎Localnici afurisiți!
‎Eu nu cunosc frica,
‎iar asta mă face puternic!
‎Adăpostiți-vă!
‎Nu!
‎Azi, omul ne-a amenințat iarăși ‎echilibrul nostru firav.
‎Doar acțiunile celor mai curajoși
‎ne-au salvat.
‎Trebuie să onorăm curajul acestor tineri.
‎Nana Petra!
‎Copi!
‎Cei care au fost răi ‎și-au primit pedeapsa.
‎Cei curajoși
‎și-au primit răsplata.
‎Și cu toții am învățat o lecție.
‎Doar cineva n-a plătit pentru greșeala sa.
‎Ți-ai trădat oamenii
‎și pământul care te-a hrănit ‎și te-a adăpostit.
‎Fiul tău merită o pedeapsă.
‎Domnule, vă rog, nu!
‎Te-a trădat.
‎Pe tine, gardian al pietrelor.
‎Eu nu am reușit
‎să-mi învăț fiul ce să facă.
‎Lupita?
‎Mamă?
‎Mami!
‎Xico…
‎Vino, ocupă-ți locul ‎și strălucește, meritul ți se ivește.
‎Vino!
‎Xico!
‎Vino aici, amice!
‎Cu mândrie îți dau un sfat:
‎Dulce Xico, ai triumfat
‎Iubirea și prietenia curată ‎înving mereu răutatea înfumurată.
‎Au reușit!
‎Cel care ascultă de natură
‎învață să vadă în întuneric.
‎Și doar cel care vede în întuneric
‎va găsi calea către lumină.
‎Xolo, Xolo, Xoloitzcuintle
‎Xico, Xico, Mexico
‎Împărțim pământul nostru
‎Xolo, Xolo, Xoloitzcuintle
‎Xico, Xico, Mexico
‎Oriunde te-ai duce ‎Tu pace vei aduce
‎Să vă spun o poveste magică
‎Despre un cățel din vremea aztecilor
‎De atunci, a rămas ‎Un prieten credincios și frumos
‎Dincolo de viața asta, ne-a călăuzit
‎Și de-a lungul timpului, spiritul lui
‎Ne-a însoțit semenii
‎De asta a venit aici
‎Ca să ne distrăm și să ne imaginăm
‎Xolo, Xolo, Xoloitzcuintle
‎Xico, Xico, Mexic‎o
‎Îi place să treacă granițele ‎Și ne bucură inimile
‎Xolo, Xolo, Xoloitzcuintle
‎Xico, Xico, Mexico
‎Și să ne ducă ideile ‎În întreaga lume
‎Xolo, Xolo, Xoloitzcuintle
‎Xico, Xico, Mexico
‎Împărțim pământul nostru
‎Xolo, Xolo, Xoloitzcuintle
‎Xico, Xico, Mexico
‎Oriunde te-ai duce ‎Tu pace vei aduce
‎Să vă spun o poveste magică
‎Despre un cățel din vremea aztecilor
‎Și de-a lungul timpului, spiritul lui
‎Ne-a însoțit semenii
‎De asta a venit aici
‎Ca să ne distrăm…
‎MULȚUMIRI
‎Îi mulțumim Mamei Natură ‎pentru inspirație,
‎le mulțumim strămoșilor, ‎părinților, bunicilor
‎pentru șansa pe care ne-au oferit-o ‎să privim viața prin ochii inimii.
‎Subtritrarea: Alexandru Pintilei