Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hitto, yritin keksiä paikan kameralle.
Odota hetki.
Tänään on 23. heinäkuuta. Ja...
Paljon on muuttunut tämän nauhan alusta.
Aviomieheni on vankilassa.
Olen ollut vapaana nyt viikon ja yhden päivän.
Olin ollut vangittuna 24. toukokuuta lähtien.
Vaikka olosuhteeni vaikuttavat synkiltä, kaikki järjestyy vielä.
Hän tulee takaisin.
Moottoripyörä.
-Se on minun... -Hän tulee takaisin.
Vahvempana kuin koskaan.
Odotan kaksosia. Voin näyttää kaksoset.
Katsohan nyt.
Kaksoset 22:n viikon ikäisinä.
Siirry. Laurence, ellet siirry...
Hyvää huomenta.
Kuusivuotias poika.
Hyvää huomenta.
Tänään on ensimmäinen koulupäivä.
Hei. Hei. Hei.
Hyvää huomenta, Robert.
Tänään on 24.8., Remingtonin ensimmäinen päivä tarhassa.
Mitä aiot tehdä tarhassa, Rem?
Tehdä parhaani löytääkseni paljon tyttöystäviä.
Hyvää huomenta, kulta.
Voi kuulla jäisen lumisateen.
Ja nuo kaksi tolloa ovat ulkona.
Hei, Tollo 2 ja 1.
On kylmä.
Hulvatonta!
Hullua, kulta.
Hyvänen aika! Tosi söpö!
Selvä.
Aiotteko mennä naimisiin pian?
-Olen naimisissa. -Oletko?
-Remingtonin isän kanssa. -Milloin?
Olemme olleet puolitoista vuotta naimisissa.
-Melkein puolitoista vuotta. -Missä hän on?
Hän on nyt reissussa.
Et saa pelleillä siellä muiden poikien kanssa, jooko?
-Hyvä on. -Ole tarkkaavainen.
Ole tarkkaavainen. Keskity. Se on tämän päivän tavoitteesi.
Mutta minä ja Jared emme juokse.
-Missä pääni on, Remington? -Siinä se on.
Sinusta on parasta tulla mies.
Sano vuorosanasi nyt...
Isä, nyt on syyskausi.
Puut alkavat kellastua, tänään on 18.10.
Onko tänään 18.10.?
Haluan vain näyttää nämä talot, isä.
-Näet sen, minkä ostamme. -Niin, sen minkä hankimme.
Helkkarin hienoja. Liian lähellä toisiaan.
Tässä olen minä, faija. Takaisin sinulle.
Tänään on kaunis päivä, kulta. Voisitpa nauttia siitä kanssani.
Matkustajanpaikka on vapaana.
Tapasin sinut, kun olin 16.
Kuusitoistavuotias.
Tiesin aina, että sinussa on sitä jotain.
Rakastan sinua, Robert. Robertia rakastan.
Olet hyvä, tiedät tarinan.
Näetkö tämän hymyn, Robert?
Tiedätkö, miten kovasti hymyilen, kun tulet kotiin?
Jätkä...
Mitä?
Hymyilemme. Minä ja kaikki lapseni kävelemme varmaan näin koko päivän.
Leukaan sattuu jatkuvasti.
Mitä?
Mitä Sibil Fox teki?
Tajusin sen vihdoinkin.
Hieno.
"Sitä kutsutaan Big Easyksi.
Mutta ilman kunnollista kulkuneuvoa
se voi..." Siinä kohtaa loitonnetaan, ja sitten "se voi olla hemmetin rankkaa".
Selvä.
Ja sitten takaisin minuun, kun esittelen itseni.
"Rauhaa ja rakkautta, perhe. Olen Fox Rich.
Vaimona ja kuuden pojan äitinä...
...tiedän kulkuneuvon merkityksen.
Vaimona ja kuuden pojan äitinä...
...arvostan tilaisuutta
olla henkilökohtainen auto-ostajasi New Orleansin Rich Motorsilla."
Hyvä.
"Tiedän, mitä kunnollinen kulkuneuvo merkitsee perheesi liikkumiselle.
Totuuden nimessä auto on taloa tärkeämpi, jos minulta kysytään.
Koska autossa voi nukkua, mutta talolla ei voi ajaa ympäriinsä."
-Se oli siinä. -Hyvä.
Kuvataan sinua, kun sanot sen.
-Selvä. -Ja sitten tehdään...
Voit katsoa olkapääni yli,
ja voimme tehdä loput yhdessä ja varmistaa, että kaikki on hyvin.
-Voimme tehdä ajastuksen. -Halusin myös
nähdä, miltä näytän hiusten ja huulikiillon suhteen...
-Toki, tehdään se. -Katsotaan, miltä se näyttää.
Minulla kestää hetki. Säädetään valot sopiviksi sinulle.
Katson, mitä olemme saaneet aikaiseksi.
Sitä voidaan kutsua Big Easyksi, mutta totta puhuen
elämä New Orleansissa ilman autoa voi olla hemmetin rankkaa.
-Mahtavaa. -Suoristan ryhtini.
-Kokeillaan uudelleen. -Ota vielä kerran.
Tai niin monta kertaa kuin tarvitset. Tule hieman edemmäs.
Synnyin nimellä Sibil Verdad Fox 18. elokuuta 1971.
Äitini oli opettaja,
ja isoäitini työskenteli taloudenhoitajana Hank Williamsin äidille.
Olen suvusta, jossa ihmisillä on vahva halu tehdä jotakin
ja halu menestyä.
Äitini...
...opetti minulle jo pienestä pitäen, että amerikkalainen unelma oli totta.
Hän sanoi: "Sibil, onnistut, jos yrität."
Olin siis nuori kaupunkilaistyttö
ja olin päättänyt yrittää.
Tässä on Richin perhe.
Mitäs siitä sanot?
Tapasin aviomieheni Robertin, kun olin kuusitoista.
Olin mennyt naimisiin lukiopoikaystäväni kanssa.
Olimme ostaneet ensimmäisen kotimme,
maksaneet käsirahan ensimmäisestä yrityksestämme.
Olimme menestymässä.
Lähestymme Sandra-tädin taloa.
Hän ei aavista mitään.
-Siinä he menevätkin. -Tuossa.
Sibil!
Yllätys!
En tiennyt, että perheelläni oli jo kaikki tarvittava.
Meillä oli toisemme.
Minun tarinani on yli kahden miljoonan ihmisen tarina
Yhdysvalloissa.
He jäävät ansaan, jossa köyhät ja värilliset ihmiset joutuvat vankilaan.
Niinpä pyydän sinua lähtemään mukaani. Minulla oli muutakin asiaa. Mikä se oli?
Siitä tulee suora lähetys. Ellet pääse mukaan tänä iltana,
voit katsoa suoran lähetyksen klo 19 Facebook-sivultani,
koska postaamme suoran lähetyksen aikana.
Se on enemmän kuin keskustelu.
Se on ehdottomasti kokemus, ja toivon, että tapaamme siellä.
Tulanen yliopisto, klo 19 tänä iltana Roger Memorial -kappelissa.
Rauhaa ja rakkautta.
Hei, tulit tosi nopeasti.
Tämän pitäisi olla linjassa. Vyön pitäisi olla aina suorassa.
Jestas. Kuka veti vaatteet kuivausrummusta lattialle?
Naiset ja herrat, toivottakaa kanssani tervetulleeksi
äitini, illan ensimmäinen puhuja.
Fox Rich.
"Sanon tämän heti suoraan.
Tiedän, etten selviytynyt muusta kuin elämästäni."
16. syyskuuta vuonna 1997
ryöstin aviomieheni kanssa Grambling Federal Credit Union -pankin.
Hittolainen, niin sanoin sinä päivänä. Miksi hitossa tein sen?
Mitä oikein ajattelin?
Haaveilin Robin kanssa Shreveportin ensimmäisestä hiphop-vaateliikkeestä.
Mutta meillä oli taloudellisia vaikeuksia.
Muistan siltä ajalta etenkin sen,
etten halunnut epäonnistua.
Meistä tuli epätoivoisia.
Epätoivoiset ihmiset tekevät epätoivoisia tekoja.
Niin yksinkertaista se on.
Kun vein aviomieheni ja hänen sukulaispoikansa
ryöstämään pankin,
heti kun he nousivat autosta, tiesin...
...että olimme astuneet maailmaan,
jota emme koskaan unohtaisi.
Siihen aikaan
aseellisesta ryöstöstä sai 5 - 99 vuoden tuomion.
Ja 15. kesäkuuta 1999
mieheni sai 60 vuoden vankilatuomion
ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen
tai tuomion lykkäykseen.
Kuusikymmentä vuotta...
...ihmiselämästä.
Äiti sanoi: "Paskaan tilanteeseen on helppo joutua."
Siitä on 20 vuotta.
Siitä on kaksi vuosikymmentä.
Siitä on 20 pitkää vuotta.
Siitä on vaikea päästä pois.
Se on lähes orjuutta.
Valkoinen mies pitää vankina,
kunnes hän päättää, että voit vapautua.
Sellainen tämä tilanne on.
Henkilökohtainen verikosto.
Jep.
Sanoin lapselleni: "Sinun pitää
nostaa hiuksesi pääsi päälle
niin kuin olisit puoliksi hullu.
Laita päällesi mekko, housut ja matalat kengät
ja mene oikeustalolle oikeudenkäyntiin."
Hän suoristi hiuksensa
ja heilutteli niitä valkoisten naamojen edessä.
Sanoin: "Älä mene sinne tuollaisena.
Valkoiset eivät pidä sinusta."
Hän ei kuunnellut.
Ajattelin, että tyttäreni naisi lääkärin,
juristin tai intiaanipäällikön.
Ja että olisi asioita, joita hän ei tekisi.
Ei sellaista tehdä.
Olen aina uskonut...
...ettei voi tehdä oikein tekemällä väärin.
Vai mitä? Ei.
Ei.
Siinä kaikki.
Luottoluokitukseni on huono, joten yritän selvittää, miten se onnistuisi.
Selvä, ja mitä autoa katselit?
Sitä valkoista.
Se on Cadillac SRX 2008, jossa on tonnin käsiraha.
Selvä.
Hänellä on huono luottoluokitus, ja hän haluaa liikkeen kalleimman auton.
Teetkö hakemuksen, niin näemme, saammeko sinulle sen auton?
Ja jos emme, niin voimme etsiä sinulle halvemman vaihtoehdon.
Selvä, se sopii.
Pohdimme asioita mieheni kanssa eilisiltana.
Se oli maaliskuu 2013,
kun päätin muuttaa New Orleansiin.
Heti maaliskuun viidennen jälkeen.
Saimme kirjeen kalliilta juristilta, jonka palkkasimme.
Maksoin 15 000:n etumaksun
siitä, että hän lähettää meille kirjeen
muutamaa päivää ennen kuin hänen piti jättää hakemus puolestamme,
sanoen, etteivät he voi auttaa meitä enää.
Niinpä avasin kirjeen
enkä itkenyt.
Mutta kun katsoimme auton takapenkille, Robert itki.
Siellä oli minä, Laurence, Freedom, Justus ja Robert.
Ja luulen, että me muut olimme niin tottuneita
pettymyksiin, että me vain istuimme hiljaa.
Ja sitten näimme vauvan itkevän.
Hän sai meidät taas tuntemaan sen, mitä yritimme olla tuntematta.
Tuhlasimme niin paljon rahaa emmekä saaneet mitään tuloksia,
vaikka käytin taas kaikki perheen rahat...
Tiesin, että kaikki riippuisi täysin minusta.
Veli Ronnie.
Kerro vain.
Meillä on muutama tunti aikaa, ennen kuin tuomari antaa tuomionsa.
Hän sanoi kaksi päivää. Tämä on toinen päivä.
Niin, niin.
-Sitä tässä odotellaan. -Emme ole koskaan päässeet näin lähelle.
Älä muistuta. En ole koskaan ollut näin lähellä.
Odotamme vain... Hän odottaa vastausta.
Voisimme yhtä hyvin rukoilla ja olla kärsivällisiä.
-Niin. -Tiedäthän...
Lähetä Pyhä henki.
Niin...
Hyvä on.
Otetaan askel kerrallaan.
Viiteen mennessä tiedän jotakin.
Joko tiedän, ettei vastausta tullut vielä, tai tiedän...
-Mikä vastaus on. -Aivan.
-Tiedämme vastauksen. -Neljään mennessä.
Koska he...
Luulen tuomioistuimen virkailijoiden sulkevan neljältä.
Soitan lounaan jälkeen ja selvitän, onko vastaus tullut,
ja jatkan sitten siitä.
-Ilmoitan kyllä. -Niin.
-Selvä, kerro sitten. Hei sitten. -Hyvä on. Kuulemiin.
Tuomarin toimisto.
Tavoittelen Sandraa.
Pikku hetki.
Ei, hän tavoittelee Sandraa.
Sandra on puhelimessa. Odotan, että hän lopettaa.
-Kiitos. -Haluatko odottaa?
-Kyllä, kiitos, jos vain sopii. -Selvä.
Sandra.
-Hei, Sibil Richardson tässä taas. -Hei.
-Saitko... -Emme saaneet mitään.
-Soita takaisin maanantaina. -Selvä. Paljon kiitoksia.
-Selvä. Samoin. -Hyvää viikonloppua. Kuulemiin.
No niin, kello on...
Se on varmaan noin 2.20 aamuyöstä.
On lokakuun 20. päivä, ja olemme matkalla...
Tänään on 21. päivä, olemme matkalla tapaamaan miestäni.
Big Rob, pääset tapaamaan isääsi.
...Marcus Taylor, 18-vuotias Jessie Snort ja 23-vuotias Joseph Kennedy Jr.
saivat syytteen Lyle Meyersin murhasta.
Kolmas valamiehistön valintapäivä oikeudenkäynnissä
John Mohammedia vastaan...
Joka vuoden alussa,
jokaisena uudenvuodenaattona viimeisten 20 vuoden aikana,
olemme aina aloittaneet uuden vuoden tietäen,
että tänä vuonna aviomieheni tulisi kotiin.
Jos ei ole antanut tuomioistuimelle papereita kiitospäivään mennessä,
sitten tietää, että vuosi on lopussa
ja vankeus jatkuu.
Toivo, jota on antanut itselleen vuoden aikana,
tai totta puhuen, se valhe,
jota on pitänyt koko vuoden yllä,
on hyväksyttävä, ettei tämä ollut se vuosi.
Mutta ensi vuosi on.
Aina, kun näin Robin, hän oli joko tulossa tai menossa.
Minulla ei ole mitään häntä vastaan.
En vain tunne häntä.
He tekivät sen.
Jos hän olisi
hyväksynyt syytettä koskevan sopimuksen, joka oli 12 vuotta,
hän olisi nyt vapaa.
Sibil hyväksyi 12 vuoden tuomion.
Hän on nyt vapaa, vai mitä? Niinpä.
Elämä jatkuu ja pitää toivoa yllä.
Niinhän Jesse Jackson sanoi. Pidä toivoa yllä.
Toivo, että jonain päivänä, kun kävelet oikeussaliin,
kaikki on ohi.
Millaista sitkeyttä, millaista vahvuutta, millaista toivoa, millaista uskoa
vaaditaan, kun asianajaja kertoo, että saat 300 vuoden vankeustuomion,
ja sinulla on voimaa sanoa vaimollesi,
että kaikki järjestyy.
Hän sanoi: "Jumala huolehtii varpusista, Sibil.
Tiedän, että hän huolehtii meistä.
Jumala huolehtii varpusista.
Tiedän, että Jumala suojelee meitä."
Poikani Remington oli siihen aikaan vanhin,
ja sanoin hänelle:
"Minun pitää mennä vankilaan.
Minun on pakko jättää sinut, ja sinun täytyy
auttaa isoäitiäsi veljiesi kanssa."
Hän alkoi itkeä.
Huutaa ja parkua.
"Sinähän sanoit, ettet joutuisi lähtemään!"
Minä itkin ja sanoin: "Tiedän.
Luulin, etteivät he pakottaisi minua, mutta he pakottavat.
Niinpä minun on pakko.
Itke vain ja kuivaa silmäsi.
Tule sitten tänne, niin aloitetaan lähtölaskenta."
"Miksi meidän on tehtävä niin, äiti?"
Vastasin: "Koska mitä pikemmin lähden,
niin sitä pikemmin palaan kotiin."
Mitä teen kaltaisesi ison pojan kanssa?
Sanon, äiti... Ja sinä sanot: "Voi että, en... Korjaatko jälkesi?"
Vastaan: "Äiti, ei sinun tarvitse pitää sitä. Minä kannan sen."
-Niinkö? -Koska olen päiväkotilaisesi.
Niin olet.
Sitten annat sen minulle, ja valmistaudun kantamaan sen.
Selvä.
Kannan sen, minne vain sanot.
Hyvä on.
Mitä?
Niin sinun pitäisikin.
Mutta näin olemme luokassa.
Näin me olimme eilen.
Bonita, Maggie, minä, Reagan, selvä.
-Täälläkö siis? -Olet Maggien edessä, vai mitä?
"Vaikuttavimpia ovat ehkä ne asiat, jotka jätit tekemättä.
Päätit, etteivät rajoituksesi määrittäisi sinua,
eivätkä muiden mielipiteet rajoita sinua
etkä seuraisi muita.
Itse asiassa päätit, etteivät sukupolvemme tavallisimmat sudenkuopat rajoita sinua.
Perheesi tuskin ymmärtää sitä, ystäväsi eivät pysty selittämään sitä,
et pysty selittämään sitä itsekään,
mutta olet täällä vain Jumalan armosta."
Hampaiden perusteella luodaan mielikuva toisesta.
Ensivaikutelmasta.
Ja meidän yhteiskunnassamme imago on kaikki kaikessa.
Perheelläni on hyvin vahva imago.
Mutta sen takana on paljon mielipahaa.
Paljon tuskaa.
Tunteemme vaikuttavat aikaan.
Siihen vaikuttavat tekomme.
Aika on sitä, kun katsoo kuvia, joissa lapset olivat pieniä...
...ja sitten katsoo heitä,
ja heillä on viikset ja parrat.
Suurin toiveesi oli,
että ennen kuin heistä tulisi miehiä,
heillä olisi tilaisuus olla isänsä kanssa.
-Tänään on kolmas heinäkuuta. -Näet minut!
Kuvaan Freedomia ja Justusta.
Jou, äiti!
-Mikä nimesi on? -Justus.
-Justus mikä? -Justus Freedom.
-Nimesi ei ole Justice, vaan Just-Us. -Justus.
Freedom sai kuukauden oppilas -palkinnon
seurakunnasta.
Taputtakaa kaikki Freedomille.
-Teit... -Saiko JJ kuukauden pokaalin?
-Ei. Ei! -Eikö hän ollut kuukauden oppilas?
Miksei?
-Hän ei tehnyt kovasti töitä. -JJ, sinä et...
Et siis saanut kuukauden oppilas -palkintoa?
Näytä minulle.
Sanoin, ettet saanut kuukauden oppilas -palkintoa.
Etkö? Mikset saanut palkintoa?
Kun äiti ja isä pidätettiin
pankkiryöstöstä,
äiti sai kaksoset, joista toinen olen minä
ja toinen on kaksoisveljeni Freedom.
Hän antoi minulle nimeksi Justus, koska siihen aikaan,
aikaisessa vaiheessa
oli vain äiti ja isä.
Niinpä sain nimekseni Justus, yhteen kirjoitettuna.
Aika on sitä, miksi sen mieltää.
Aika on puolueetonta.
Aika on menetetty.
Aika rientää.
Tämä tilanne on vain jatkunut...
...kauan.
Todella kauan.
Freedom, haluatko pitää huolta avaimesta?
-Eikö teillä ole Raamattua? -Meillä on sovellus.
Kaikki hyvin? Hyvää huomenta.
Lähetitkö hänelle sähköpostin?
-Missä hän on? -Edessä, ruutupaidassa.
Mitä kuuluu? Hyvää isänpäivää.
No... Kyllä vain.
En pysty kuvailemaan, miten paljon olet siunannut elämääni.
Kun puhuit siitä, mitä oikea aviomies tekee.
Mieheni on ollut poissa 19 ja puoli vuotta.
Syyskuussa tulee 20 vuotta.
-Mikä miehesi nimi on? -Robert Richardson.
-Selvä. Ja onko hänkin länsipuolella? -On.
-Hän on Walnut 4:ssa. -Walnut 4.
Tiedätkö mitä? Minä...
Yritän vierailla perjantaisin, koska viikonloppuisin on tungosta.
Kävin viime viikolla,
koska en tule käymään isänpäivänä.
Siellä on ruuhkaa.
Emme olisi muuten tulleet isänpäivänä. Tiedät, että rakastan sinua.
-Mutta nähdään seuraavalla viikolla. -Siinä oli myös suuttumusta.
Siellä oli sähkökatkos. Joten perjantaina ei ollut vierailuja.
Aivan. Siellä on ruuhkaa.
En mennyt, koska siellä on tungosta. En kestä sitä.
-Se on rankkaa. -Ei tänään.
Niin, on vaikea uskoa, että olemme yhä täällä.
Tämän päivän väliin jättäminen...
Rukoilen joka vuosi, että he leikkaavat budjettiaan.
Budjettia pitää leikata, jotta hänet voidaan vapauttaa.
Kaikesta säästetään. Niin kävi Katrinan kanssa.
Sanoimme niin viimeisen tulvan aikana.
Sanoimme niin ennen Katrinaa, kun öljyn ja kaasun hinnat romahtivat.
Mieheni ja minä olemme sanoneet aina, että tästä tulee se vuosi.
Koulutuksesta ja terveydenhuollosta leikataan.
Mutta siitä budjetista ei leikata. Sitä budjettia ei leikata.
Se sai täyden rahoituksen.
Tilastojen mukaan vankilassa olevien vanhempien lapset eivät valmistu lukiosta,
mutta se, että valmistun etuajassa
ja pääsen hyvämaineiseen yliopistoon, kertoo paljon.
Kaikki, mitä teen... Siksi puhun aina ihmisille.
-Mikä pääaineesi on? -Pääaineeni on politiikka.
Valtiotiede.
Jos haluamme muuttaa rikosoikeudellista järjestelmää
anteeksiantavammaksi, pitää ymmärtää, miten se toimii.
Heti, kun tiedän, miten se toimii,
voin lähteä politiikkaan tai ryhtyä jopa päättäjäksi
ja uudistaa sitä politiikkaa, joka on huonontanut värillisten asemaa.
Paljon kiitoksia. Hei, ja lykkyä tykö.
Minulla on kysymys.
Kaksi heistä ei ole koskaan ollut senaatissa, paitsi Kirsten.
-Olen itse asiassa... -Olet ollut FYC:ssä.
Kiitos. Olin...
Anteeksi, että keskeytin, mutta minusta kokemus on tärkeää.
Vaikka olen toisen vuoden opiskelija,
olin ensimmäisen vuoden neuvostossa. Tiedän, missä vessa on,
mitä lainsäädäntömenettelyt ovat ja miten niitä tehdään.
Tiesitkö, että se lautakunta
tai se, mistä puhuit, on jo olemassa Org Syncissä?
Lainsäädännön kaikki osat ladataan Org Synciin.
Kaikki, jotka haluavat nähdä, mitä lakeja senaatissa työstetään,
voivat rekisteröityä Org Synciin.
Rhonda, puhutaan suoraan, kun kyse on läpinäkyvyydestä.
Arvostan, että otit asian puheeksi,
sillä opiskelijoilla on oltava pääsy sinne ja heidän on tiedettävä siitä.
Aina, kun käytämme Org Synciä,
tiedät vallan hyvin, että koulumme opiskelijat,
varsinkin ensimmäisen vuoden opiskelijat, eivät osaa käyttää Org Synciä.
Se on henkilökohtainen asia, koska kun halusin lähteä mukaan,
minun piti etsiä jokainen lentolehtinen
Monroessa, toisessa kerroksessa tai jopa neljännessä kerroksessa
päästäkseni mukaan.
SGA:lla on oltava aktiivisempi ja yksilöidympi rooli
opiskelijoiden tavoittamisessa.
En ole eri mieltä kanssasi. Se on olemassa.
Annetaan Richardin vastata kysymykseen.
Tietenkin, ja puhun siitä mielelläni väittelyn jälkeen.
Tee se, Herra.
Anna tämän olla se päivä.
-Tässä on Marcy. -Hei, mitä kuuluu?
Hyvää, entä sinulle?
Hyvää, kiitos kysymästä.
Olet kuulemma tuomari Rogersin sihteeri.
-Onko se oikea termi? -Kyllä vain.
Selvä, hienoa.
Olen Sibil Richardson,
ja perheeni odottaa päätöstä
tuomari Rogersilta aviomieheni asiassa.
Hän sanoi oikeudessa,
että päätös olisi valmis parin päivän sisällä.
Mietin, onko sinulla tietoa siitä, ellei se ole liikaa pyydetty?
Ei ole. En ole saanut päätöksiä.
Olin vapaalla perjantaina, mutten saanut päätöksiä torstaina.
Selvä.
Hyvä on sitten. Kiitos paljon ajastasi.
-Ole hyvä. -Kuulemiin.
Kuulemiin.
Hän se on. Soitan takaisin hänelle.
Hän tietää, kun päätös on valmis. Hän kirjoittaa sen puhtaaksi.
Ehkä tuomari teki päätöksen tänään. Ehkä hän antaa sen sihteerille huomenna.
Hyvää iltapäivää. Valin toimisto.
Hei, Sibil tässä taas.
Saitko välitettyä viestin Valille?
Hän lopetti juuri puhelunsa, ja viesti odottaa häntä.
Selvä.
Hyvä on.
Heti, kun hän saa... Odotatko hetken?
-Sibil? -Niin?
Hän ei ole kuullut mitään,
mutta hän ilmoittaa heti, kun kuulee jotakin.
Tiedän vain, että tuomari sanoi kaksi päivää.
Ehkä hän muutti mielensä, ja päätöksessä kestää kauemmin.
Tuomarit valehtelevat.
-Eivät tarkoituksella, mutta... -Niin.
-Kaksi päivää oli varmasti tarkoitus. -Niin.
Niin kuin muutkaan, ei voi koskaan tietää, mitä tapahtuu.
Niinpä.
Selvä. Paljon kiitoksia.
Hyvä on, kuulemiin.
Vapauduin vankilasta 15 vuotta sitten.
Et valehtele koskaan.
Antakaa vielä vähän. Vielä vähän. Kiitos teille.
Yksi asia, johon sitouduin, oli se, että he eivät koskaan,
ikinä, milloinkaan
saisi minua enää nalkkiin sillä tavalla.
En koskaan luovu vapaudestani.
En koskaan antaudu niin epäinhimilliseen kohteluun.
En saa koskea aviomiestäni. En saa nukkua hänen vieressään.
En voi syleillä häntä, ja lain mukaan hän kuuluu minulle.
Kasvatin lapseni yksin.
Kun olin vankilassa, minun piti kumartaa ja yskiä
ja antaa peräsuoleni jonkun tarkistettavaksi.
Hetken mielijohteesta minun piti riisuutua, koska he vain halusivat niin.
Saan nähdä perhettäni vain silloin, kun saan luvan.
Tapaan miestäni kaksi kertaa kuussa.
Osavaltio antaa meille vain kaksi tapaamista kuussa.
Ja lain mukaan
saamme tavata kaksi tuntia.
Kasvata lapsia 20 vuotta telkien takaa.
Pidä perheesi koossa kaksi vuosikymmentä tässä laitoksessa.
Pidä kiinni rakkaimmistasi ja mielenterveydestäsi
tämän julman ja epätavallisen rangaistuksen keskellä.
Sitten voit puhua kanssani.
Sitten voit sanoa,
että jos teen rikoksen, kärsin seuraukset.
Aamen! Kyllä!
En ole ollut tässä sen jälkeen, kun olin neljävuotias.
Minun piti kertoa kirkkoperheelleni...
Useimmat teistä tietävät, että syyskuussa tulee seitsemän vuotta
siitä, kun mieheni ja minä ryöstimme pankin.
Ja viime viikolla Jumala antoi minun
tavata kaksi naista siitä pankista.
En koskaan ymmärtänyt, miten päätöksemme vaikuttavat ympärillä oleviin ihmisiin.
Ennen sitä pidin itseäni saarena.
Tekemiseni eivät vaikuta muihin.
Mutta sitten näin valintani seuraukset,
jotka eivät vaikuttaneet vain omaan perheeseeni, vaan myös
kaikkiin niihin naisiin, jotka olivat pankissa sinä päivänä.
Yksi naisista sanoi minulle, kun pyysin heiltä anteeksiantoa,
että: "Tekemäsi valinnat..."
Sanoin: "Ne vaikuttivat perheeseeni."
Hän kysyi: "Pyysitkö anteeksi perheeltäsi? Pyysitkö anteeksi äidiltäsi?"
Minä vastasin:
"Tiedän, että sanoin äidilleni rakastavani häntä.
Tiedän, että sanoin äidilleni arvostavani häntä.
Mutta en muista pyytäneeni äitini
anteeksiantoa tekemistäni valinnoista."
Aamen.
Niinpä vastasin hänelle:
"Menen tänään kotiin ja teen sen.
Menen kotiin suoraan täältä ja pyydän häneltä anteeksi."
Hän sanoi: "Sitä ei pidä tehdä niin.
Haluan, että muistat sen hetken, kun pyydät häneltä anteeksi,
aivan kuin muistat tämän hetken, kun istut tässä meidän kanssamme."
Niinpä yritän selvittää tätä: "Herra, miten teen tämän?"
En voi vain jättää egoani huomiotta, kumartaa ja antaa hänen...
Tiedän, että tunnen niin, mutta sen ääneen sanominen:
"Anna anteeksi, koska tiedän, ettei valintani ole sinun valintasi,
ja tiedän satuttaneeni sinua."
Niinpä mietin, että mikä olisikaan parempi keino kuin...
Minun täytyi pyytää anteeksi äitini lisäksi
myös lapsiltani.
-Niin. -Ja pastoriltani.
-Aamen. -Ja kirkkoperheeltäni.
-Kyllä. -Aamen.
-Sillä te autoitte kasvatuksessani. -Siunausta sinulle.
Pyydän siis teiltä, antakaa anteeksi tekemäni valinnat.
Aamen.
Vankilassa ollessani rukoilin, että vapauduttuani
Jumala antaisi minun olla äänettömien ääni.
Koska ymmärsin selvästi,
että vankilajärjestelmämme oli pelkkää orjuutta.
Ja pidän itseäni orjuudenvastustajana.
Se voima sisällä. Muistatko sen sykkeen?
Missä tuntisimme sellaisen voiman? Se voima auttoi selviytymään myrskyistä.
Sama voima auttaa selviytymään seuraavasta.
Ja tästä, jos olette myrskyn silmässä.
Sanon nyt suoraan, ettei kyse ole siitä, mitä on vastassa.
Vaan siitä, miten kasvaa ihmisenä sen myötä.
Haluaako joku vielä lisää?
Tuettu asuminen ja sosiaaliavustus ei riitä.
Haluaako joku vielä lisää?
-Sanokaa: "Se voima on minun... -Se voima on minun!
...ja otan sen takaisin."
Se on ohi,
koska olen liian rikas.
Rikas kuin Fox!
En lopeta,
olen liian rikas.
Sanokaa se tunteella. Oletteko rikkaita?
-Olen rikas! -En lopeta!
Rikas kuin Fox!
Minulla on voimaa.
Voima on minussa.
Kunhan vain ette luovuta, kaikki, mitä sydämenne haluaa,
te voitte saada.
Olipa este mikä tahansa, teidän on vain uskottava
ja laitettava jalkaa toisen eteen
yhä uudelleen ja uudelleen ja käytävä koulua,
niin lupaan teille, upeat ihmiset, että elämä voi olla parempaa!
Mutta teidän on uskottava.
Päästäkää taivaiden portista vain ne,
joista voitte sanoa: "Jos olisin mies, tuollainen mies minä olisin."
Miesten, joita tapailemme, pitäisi heijastaa maskuliinista puoltamme.
Heidän tulisi olla alfamiehiä.
Jos tämä energia jakaantuisi miesten kesken,
sellainen mies minä olisin.
Robertin ehdonalaiskäsittely on kolme viikon päästä.
Suunnitelma eroaa viimekertaisesta.
Sen sijaan, että Jim tulee kanssasi ehdonalaislautakunnan eteen,
minä tulen kanssasi.
Ja uskoakseni äitisikin tulee mukaamme.
Kyllä.
Selvä.
He eivät pidä siitä, että te tulette paikalle
vaikutusvaltaisina ja oikeutenne tuntevina
palveluksen pyytämisen sijaan.
Mutta se vaikutus, joka teillä on yhdessä vanhempina
näiden kahden nuoren miehen kasvussa ja siinä, keitä he ovat,
on niin suuri vahvuus,
että ajattelin, että olisi hienoa vain spontaanisti...
Näin sen valmentajan kanssa kävi.
Hän sanoi, etten voi pelata siinä joukkueessa. Olen liian edistynyt.
-Koska olen yksitoistavuotias. -Niin.
Muut lapset ovat yhdeksän tai kymmenen.
Niinpä hän sanoi... Hän suositteli minua eliittijoukkueen valmentajalle.
Chicago Fire.
Soitan sinne. Hän pyysi soittamaan huomenna
ja varaamaan tapaamisen.
-Tämä on vastapuhelu... -Robilta.
-Vangilta... -Louisianan osavaltion vankilasta.
Tätä puhelua voidaan kuunnella.
Tämä on puhelu vangilta Louisianan vankeinhoitolaitoksesta.
Jos otatte puhelun vastaan, painakaa yksi. Jos ette, painakaa...
Kiitos, että käytätte Securusta. Voitte aloittaa puhelun.
-Hei, tyttö! -Hei.
-Mitä kuuluu? -Hyvää. Mikä oikein kesti?
En tiedä.
-Annan vain... -Nyt alat tiuskimaan.
Käyttäydyt oudosti, kun olet tulossa kotiin,
ja annoit odottaa puheluasi.
Sellaisia he ovat ärtyneinä.
Ei. Siksi olen lähettänyt sinulle sähköposteja sillä välin.
Et ole lähettänyt mitään tunteihin.
-Mitä? -Onko se isä?
-On. -Lähetin kerran, ei vaan kahdesti.
Robert on kylppärissä ja yrittää puhua kanssasi.
-Kerro terveisiä. -Mitä hän tekee siellä?
Hänen pitäisi olla suihkussa, joka on jo päällä, vettä kuluu.
-Luulin, että vesi on ilmaista. -Ei ole mitään... Vesi ei ole ilmaista.
Hän luulee, että vesi on ilmaista.
Kävin manikyyrissä ja pedikyyrissä.
-Jatka vain. -Kävin myös kampaajalla.
Mitä nyt?
Suoristutin hiukseni, sellaisiksi kuin pidät niistä.
Kävin dominikaanisella kampaajalla, ja tein sen siellä.
Ja he osaavat todellakin suoristaa...
Mitä teet ensimmäiseksi, kun tulet kotiin?
Voi hitto, en tiedä.
Pakata kamat ja mennä Disney Worldiin.
Kuulostaa hyvältä.
Niin sanotaan aina, kun on voittanut mestaruuden.
Kaikki kyselevät: "Mitä seuraavaksi?"
Disney World.
Niin.
Oletko innoissasi?
Pitäisi kai olla, mutta taidan olla hemmoteltu.
Olen Robertin äiti, joten minua kyllästyttää
etsiä toivonpilkahdusta.
Sitä pikku pilkahdusta.
Emme saaneet kaikkea haluamaamme, mutta saimme jotakin.
Olemme pidemmällä kuin viimeksi.
Haluan mieheni.
Juuri niin.
Mikään muu ei tyydytä minua. Ei mikään tulevaisuudessa.
Ei mikään: "Te olette mahtavia. Teette hienoa työtä."
Haluan perheeni kotiin. Haluan perheeni yhteen.
Haluan lasteni saavan isänsä.
Ja haluan hänet, ennen kuin kaksoset täyttävät 18.
Meillä on siihen mahdollisuus.
Ja sinä sait siihen mahdollisuuden.
Mitä Robert tekee?
Hän on täällä. Hän halusi vain kuulla äänesi. Häntä alkaa jännittää.
Hän tuli viereeni kuuntelemaan ääntäsi.
Niin.
Katselin tänään pilviä taivalla.
Ne olivat sellaisia suuria untuvapilviä.
Tuntui kuin olisin voinut hypätä yhdeltä toiselle.
Siellä pekaanipähkinätarhassa, joka täällä on.
Mietin, että ne puut istutettiin tänne 20 vuotta sitten, kun saavuin tänne.
-Niinkö? -Joo.
Kiitos, että käytitte Securusta. Kuulemiin.
Kaksoset täyttävät 18 ensi kuussa.
Kahdeksantoistavuotiaita.
Kun heidän isänsä sai tuomion, olin kolmannella kuulla raskaana.
Heillä ei ole aavistustakaan siitä,
mitä tarkoittaa, kun heidän isänsä on kotona.
Mitä isät edes tekevät.
Justus, voitko tuoda vasaran?
Kiitos.
Mikä tuo on?
Heitä se pois.
Justus, olet minua pidempi.
Onko se tuo reikä?
-Kiitos. Mikä jätkä, kiitos. -Yritän parhaani.
-Kenen synttärit nyt on? -Freedomin.
Tänään on Freedomin synttärit, äiti.
-Niin. -Jes!
Ja JJ:n synttärit!
Hyvää syntymäpäivää, JJ.
Tule puhumaan isäsi kanssa.
Meillä on juhlat, isä.
-Meillä on juhlat. -Opettaja Moore, rauhaa ja rakkautta.
Mitä kuuluu? Rauhaa ja rakkautta myös sinulle.
-Anteeksi, että myöhästyin. -Ei se mitään.
Ymmärrämme, koska olet kiireinen nainen.
Hei.
-Hei, mitä kuuluu? -Hei!
Hei!
Haluatko puhua isäni kanssa?
Hän halusi puhua sinun kanssasi.
Jos et puhu enää, anna puhelin minulle.
-Puhun vielä. -No niin, ota se puhelin häneltä.
Se on minun isäni.
-Tässä. -Kiitos.
No niin.
Tuntuu, että on jonkinlainen tarve
tuntea itsemme yksilöiksi voidaksemme luokitella ihmisiä.
Keksiä luokittelujärjestelmä.
Se on kysymys, jonka yritämme selvittää,
onko se väistämätön piirre yhteiskunnassa?
Jopa vankilassa vankien kesken,
kun kaikki ovat tasa-arvoisia sen suhteen, että he ovat tehneet rikoksen.
Kaikesta huolimatta näemme, että käytössä on luokittelujärjestelmä.
On torstai.
Hänen veljensä ja kälynsä soittivat eilisiltana
ja sanoivat, että heillä oli putkiongelma,
heillä oli vesivahinko, eivätkä he pääse paikalle.
Eikä minulla ole tarpeeksi ihmisiä Angolassa.
Onko liikaa pyydetty, että olisit hänen kanssaan Angolassa?
Kyllä.
Pystytkö siihen?
Luojan kiitos.
Luojan kiitos, huudan pian.
Kiitos.
Se tarkoittaa "ole hyvä".
Hyvin sinulla menee.
Miten se tavataan?
Mitä kuuluu?
Tämä on ça va, ja sitten tämä on...
Ranskan kielessä tärkeintä on ääntäminen.
"Ça va?"
Se on kysymys, "mitä kuuluu?"
Mutta jos sanot vain "ça va" toteamuksena, se tarkoittaa hyvää.
Jos minä kysyn: "Ça va?" Sinä vastaat: "Ça va."
-Tai voisit sanoa... -Hyvin? Eli kuuluu hyvää.
Niin, tai voit sanoa: "Ça va bien, et toi?"
Eli "hyvää kuuluu, entä sinulle?"
Sinähän alat oppia. Näytä.
Sano se uudelleen. Seksikästä, poika.
Jos puhut noin, J, saat kaikki tytöt.
-Freedom ei pärjää sinulle. -Meillä on vielä paljon opittavaa.
Hyvää huomenta, rouva.
Lapset ovat sitkeitä.
Mitä vanhemmaksi... He alkavat olla nyt vanhempia.
Ja minusta he ymmärtävät elämää hieman paremmin.
He haluavat osansa
elämästä.
Elää positiivista elämää.
-Voi Robert. -Ja se on kaikki Sibilin ansiota.
Hän määräsi tyylin.
Olen aina tuntenut mahtavia mustia naisia.
Mahtavat mustat naiset kasvattivat minut.
Äitini on mahtava musta nainen.
Siskoni ovat mahtavia mustia naisia.
Ja olen vihdoinkin tajunnut, että minäkin olen mahtava.
Kesti kauan päästä tänne, seisoa täällä.
Mustana naisena tiedän, miten vaikeaa meillä on.
Ja minulle merkitsee paljon, että maailma näkee mahtavia mustia tyttöjä.
Paljon kiitoksia. Hyvää yötä.
Kiitos.
Hyvä Jumala, on niin kovin hämmentävää saada,
jo heti huomenna, pitää sinua sylissäni.
Istua ja äänittää tässä kanssasi huomenna tähän aikaan.
Voi kulta.
Voisinpa tulla kotiin luoksesi.
Haloo.
-Hei, Judy. -Hei.
Saitko tänään uutisia isolta talolta?
En vielä mitään.
-Etkö vieläkään? -En.
Selvä. Ehditkö soittamaan tänään?
-En. -Etkö? Selvä.
-Hyvä on sitten. Kiitos. -Selvä, kiitos.
Miten hän voi sanoa, ettei ole saanut uutisia, jos ei ole edes soittanut?
He eivät kunnioita muiden ihmisten elämää.
Se tekee hulluksi.
Ihan sama, miten tietoinen tai ymmärtävä yrittää olla,
tästä tulee aivan täysin hulluksi.
En tee sitä. En tosiaankaan tee sitä.
Menestys on paras kosto.
Olen kuin jälkeenjäänyt lapsi.
Menestys on paras kosto.
Päihität ne vielä, Fox.
Näytät niille, ettei ihmisiä saa kohdella näin.
Menestys on paras kosto.
Älä luovuta, koska kun saat hänet kotiin, he saavat maksaa.
He saavat maksaa! Helvetti soikoon!
Jumalauta.
Hän olisi voinut olla kotona perheensä kanssa, mutta he vain jauhavat paskaa.
Heillä ei ole mikään kiire.
Taas joku nekru yrittää päästä kotiin vankilasta.
"Ne yrittävät kaikki päästä ulos.
Jos muutan yhden tuomiota, loputkin yrittävät päästä ulos."
Niin he sanoivat asianajajallemme.
Ettekö halua ketään ulos järjestelmästä, jonka ei pitäisi olla siellä?
"Jos avaan tämän tapauksen,
he yrittävät kaikki tulla tänne ja saada lievennystä."
Siunaa minua, Herra.
No niin, mitä seuraavaksi? Minun pitää... Kirjaatko...
...Jonathanin järjestelmään, ja voiko joku sitten...
Siihen mennessä, kun Robert täyttää 18...
...haluan olla niin kaukana tästä tuskasta
kuin vain on mahdollista, koko perheeni takia.
Niin kaukana, etten edes muista, miten pahasti se sattui.
Kaiken pyhän nimessä, me tervehdimme sinua, sisko.
Kaiken pyhän nimessä, me kiitämme henkeäsi,
oriasi ja henkiä, jotka johdattivat sinua.
Kiitos.
Ja minä kiitän koko perhettäsi.
Sitten sanomme "Ishay".
Ishay.
RIISUKAA KENGÄT
Me kiitämme pohjoista.
Me kiitämme länttä.
Itää.
Etelää.
Kiitos, että annoit aviomiehellesi kestävyyttä kestää kaiken sen ajan.
Curtis Ray.
Angolasta soitettiin. Hänen paperinsa ovat valmiit puolen tunnin päästä.
Hän vapautuu, ennen kuin ehdin sinne, mutta limusiini on jo matkalla.
Sinulla ei ehkä ole perhosia vatsanpohjassa, mutta minulla on.
ÄLÄ IKINÄ LUOVUTA
Tule tänne sieltä! Tule tänne sieltä, Robert!
Olen ajellut koko päivän kanssasi, eikä tämä vieläkään tunnu todelliselta.
-Ei se haittaa, kulta. -Jumala on hyvä.
Niin.
-Voi että. -Kaikki on hyvin.
-Rakastan sinua. -Niin minäkin sinua.
Ja tästä lähtien haluan, että vain rakastat tuota naista.
Aamen!
-Aamen! -Kyllä!
Meille tulee hieno yhteinen loppuelämä.
Rakkaudesta puheen ollen...
Sanoit, että ennen kuin Jumala loi kirkon, hän loi perheen.
Mutta ennen sitä hän loi jotain, mikä on mielestäni
universumin väkevin voima, ja se on rakkaus.
Se voisi tarkoittaa elämän ainoaa pätevää ilmaisua.
Oli neljä asiaa, jotka ymmärsin mennessäni vankilaan,
ja sain ne Vernon-sedältäni.
Sanoin, että kun menen vankilaan, käyttäytyisin kuin mies.
Että puhuisin totta. Että pysyisin lujana loppuun asti.
Jumala tietää, etten koskaan luovuttaisi, koska te olette taistelun arvoisia.
-Aamen. -Rakastan sinua.
Sinua on aina mukava nähdä.
Niinpä.
Remi, tule pois hänen kengistään.
-Jonkun toisen kengissä. -Calvin Kleinit.
Niin minä sen opin.
Minun maksoi huntin.
Huntinko?
Kiitän Jumalaa, että ympärilläni on taistelijoita.
Olen kiitollinen yhteisöstä, joka on valmis rakastamaan meitä.
-Niin.
-Kaiken sen läpi. -Niin me pääsimme tänne asti.