Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hej. Jag heter Marisela Escobedo Ortiz.
Jag är Rubí Marisol Fraire Escobedos mor.
Jag är inte rädd för nåt längre.
Jag är inte rädd för döden, det värsta som skulle kunna hända mig.
Jag har tampats med myndigheterna, guvernören
och alla jag har fått tag på.
Var min dotter än är,
ska hon veta att jag älskar henne
och inte tänker ge upp förrän rättvisa skipas.
EN ORIGINALDOKUMENTÄR FRÅN NETFLIX
Jag skulle vilja att ingen behövde skrika av smärta som jag.
Ciudad Juárez sägs vara världens farligaste stad.
Att vara kvinna i den här stan är lite som en dödsdom.
Min dotter finns inte längre,
men jag vill föra hennes talan och försvara hennes rättigheter.
MÖRDARE MAXSTRAFF
Förtärdes hon av det?
Ja.
-Du, då? -Jag var alltid med henne.
Alltid med henne.
Tusentals människor i landet deltar i sökandet.
Jag tänker inte låta honom sova gott.
Jag ska hitta honom.
Marisela kämpar för sin dotter.
Män som har för vana att skada kvinnor
ska lära sig att domar inte bara är nåt som står på pappret.
BELÖNING 250 000 PESO
Jag heter Juan Manuel Fraire Escobedo.
Jag är 42 år.
Jag är från Ciudad Juárez.
JUAN MANUEL FRAIRE ESCOBEDO MARISELAS SON
Jag är Marisela Escobedos son.
Vi var sju i familjen.
Mamma, pappa, Rubí, Pablo, Jessica, Alejandro och jag.
Från yngst till äldst.
Vill du säga nåt till din son?
Jag är jätteglad. Gud välsigne honom. Jag önskar honom all lycka.
Det räcker. Bli inte tokig nu.
Vår familj var sammansvetsad.
Om jag var tvungen att jobba lagade min äldsta dotter mat
och pojkarna passade sina systrar.
Jag jobbade nattskift som sjuksköterska.
Jag älskar mina syskon,
men Rubí var yngst, hon var familjens minsting.
Jag tog med henne överallt eftersom mamma och pappa jobbade.
ALEJANDRO "FRAILE" FRAIRE MARISELA ESCOBEDOS SON
Rubí var glad och lättsam.
Hon var yngst, så vi brukade sjunga för henne.
Vi fortsatte sjunga när hon blev äldre, bara för att retas.
Hon var frisk, smart
och vacker i mina ögon och många andras.
Sen kom hon i puberteten.
Mamma hade just öppnat en snickeri- och möbelaffär.
TRÄ- OCH BYGGVAROR
En dag kom en kille dit och sökte jobb.
Han hade fru och dotter och behövde ett jobb.
Mamma sa att hon inte behövde anställa nån,
men hon ville hjälpa honom så hon lät honom jobba den dan.
Så han stannade och jobbade.
Han hette Sergio.
Mina systerdöttrar gick i skolan i El Paso.
BLANCA ESCOBEDO MARISELAS SYSTER
Men en sommar flyttade Rubí och min syster tillbaka till Ciudad Juárez.
Min dotter var med mig överallt.
Ibland var hon i möbelaffären.
Det var så hon träffade Sergio Rafael Barraza.
Sergio måste ha varit åtta, nio år äldre än hon.
Han var 20 eller 21 och Rubí var bara 13.
Jag motsatte mig deras förhållande.
Jag kontaktade en advokat,
men jag visste att hon aldrig skulle anmäla honom.
Han tog med henne hem till sig.
Han tvingade henne att stanna där dagarna i ända,
och isolerade henne på så vis från familjen.
Jag var rädd att min dotter skulle hata mig
om jag försökte skilja henne från mannen hon älskade.
Jag bestämde mig för att inte lägga mig i,
men vi bestämde att hennes syskon skulle hålla kontakten med henne.
Jag kom överens med honom och försökte bli hans vän.
Vår syster var värd bättre än så, men hon valde honom.
Man kan inte lägga sig i andras liv.
Efter ett tag blev Rubí med barn. Ett eller två år senare.
Graviditeten förde henne närmre mamma igen.
Hon födde en dotter,
men killen var arbetslös. Han hade det svårt.
Så mamma hjälpte dem.
Hon kom hem till oss och gick inte förrän sent på kvällen.
Jag antog att de hade problem med pengar,
för hon åt alla måltider hos mig.
Varje kväll gav jag henne 50 eller 80 peso.
Jag lät dem genast bo i en lägenhet jag använde som förråd.
Jag tömde den och sa att de kunde bo där.
Allt verkade gå bra.
En dag gick jag till lägenheten
och de var borta.
Mamma letade efter henne hos Sergios mamma.
Vi gick dit.
Sergio var där med deras dotter.
Rubí var inte där.
Varningsklockorna ringde. Rubí skulle aldrig lämna sitt barn.
Sergio öppnade. Jag frågade var min dotter var.
Han sa att hon hade stuckit med en kille.
Det skulle hon aldrig göra. Jag frågade vem det var.
Han ville inget säga.
Vi kom ingen vart, så vi bestämde oss för att gå.
Vi åkte tillbaka nästa dag
och då hade Sergio gett sig av.
Det gjorde mig olustig.
Det var nåt som inte stämde.
Som mor började jag genast att leta efter henne.
Jag såg varningsflaggor. Nåt hade hänt henne.
De är knutna till organiserad brottslighet.
Enligt president Calderón är Mexiko inte ett misslyckat land
trots att knarkkartellerna får allt större makt.
Åklagarmyndigheten i Chihuahua
gjorde räder mot barer i Ciudad Juárez.
Tre män greps för människohandel.
De tvingade kvinnor…
Försvunna kvinnor är ett stort problem i Juárez.
Så det var en möjlighet.
HOTELL
När vi började leta efter Rubí
sökte vi igenom barerna i centrum
och alla bordeller.
Där hittade vi flickor i 14-, 15- och 16-årsåldern
som prostituerade sig.
Vi letade överallt.
Ibland hamnade vi på farliga ställen.
Jag hoppades hitta henne.
Jag ville hitta henne på nåt av de där ställena.
Men hon fanns ingenstans.
Det tog mamma en och en halv månad att göra en polisanmälan.
Polisen menade att hon hade gett sig av.
De sa att det inte verkade misstänkt.
Jag var stressad hela tiden. Det var en prövning.
STATLIG MYNDIGHET FÖR SAKNADE PERSONER
Jag drog igång allt själv, sökandet och utredningarna.
Jag fick snubbla, kämpa och tampas med myndigheterna
bara för att anmäla henne som saknad.
DELSTATEN CHIHUAHUAS ÅKLAGARÄMBETE
Jag talade med familjen. Jag uttalar mig sen.
-Tänker ni ge en intervju? -Ja.
Jag var delstaten Chihuahuas allmänna åklagare
från 2004 till 2010.
Vi hade en enhet för försvunna personer…
PATRICIA GONZÁLEZ ALLMÄN ÅKLAGARE CHIHUAHUA
…så vi inledde en utredning för att försöka hitta Rubí.
I början av februari tog man ett initiativ
och började dela ut flygblad med foton på försvunna kvinnor.
TRYGG ZON FÖR KVINNOR
BELÖNING 1 500 000 PESO
Jag och familjen hörde talas om det. Vi anslöt oss.
Vi tog med oss egna flygblad som vi delade ut.
HJÄLP OSS ATT HITTA HENNE
Vi åkte till 16 de Septiembre-kvarteret,
där Sergio Rafael Barraza bodde,
och utfäste en belöning till den som visste nåt
om Rubís försvinnande.
Jag sa till mamma: "Nån kommer att berätta.
Om det hänt nåt kommer nån att berätta."
En dag fick vi ett samtal från en ung man
som sa att han visste vad som hade hänt Rubí.
Det var en ung kille från Sergios kvarter.
Han ringde mamma och undrade om de kunde ses
eftersom han hade viktig information.
Vi var rädda för att träffa honom. Det kunde vara farligt
eftersom vi erbjöd en belöning.
Han var livrädd, klev in i jeepen
och bad oss köra iväg.
Han undrade om jag var Rubís mamma. Jag sa ja.
Han var så nervös att käken darrade.
Han sa: "Det jag måste berätta är hemskt."
Sen började han berätta.
Han var med några vänner
i kvarteret.
Sergio Rafael kom. Han såg upprörd ut.
Han ville att nån skulle hjälpa honom att frakta möbler.
Han sa att Sergios bror, Andy Alonso Barraza Bocanegra,
och en annan kille hjälpte honom.
Flera timmar senare kom Sergios bror tillbaka och sa till alla:
"Min bror har dödat sin flickvän, Rubí."
En stund senare kom Sergio Rafael tillbaka
och killarna frågade honom om det var sant.
Han sa: "Ja. Jag dödade henne.
Vi dumpade kroppen bland nedgrävda sopor.
Jag la henne i en soptunna
och brände upp henne."
Jag frågade killen varför han berättade det.
Han sa att hans syster blivit mördad,
så hans mamma hade bett honom att vara modig och berätta.
Mamma samlade oss alla
och grät när hon berättade allt.
Det var ett svårt uppvaknande.
Vi visste äntligen vad som hade hänt. Nu var vi tvungna att hitta bevis.
Han ville inte, men mamma övertalade honom att vittna.
Hon fick honom att vittna.
När han äntligen gick med på det började saker att hända.
Man tillsatte poliser och fallet öppnades.
Först när det här hände tog de det på allvar.
De började äntligen leta efter min dotters kropp.
Jag var på dem hela tiden,
för jag var säker på att ingen skulle göra nåt annars.
Med den nya informationen kunde polisen söka
efter Rubís kropp.
Vår familj började med sökandet,
med hjälp av vänner som tog med sig fler frivilliga.
Vi hade alltid en liten förhoppning om att allt var en lögn.
Folk slänger ben och ister från grisar och kor i området.
Det är en soptipp där man slänger djurrester och skrot.
Det var hemskt jobbigt för mig,
men min syster verkade så stark.
Jag tänkte inte sluta leta förrän jag hittat henne.
Vi hittade inget.
Inte ens en ledtråd om
att min syster låg där.
Finns det ingen kropp kan man inte ha en mordutredning.
Marisela visste att den enda som hade information…
RUTH FIERRO FAMILJEN ESCOBEDOS ADVOKAT
…om vad som hänt Rubí, var kroppen låg
och var barnbarnet fanns, var Sergio.
Men han gömde sig. Han hade flytt.
Det var mamma som hittade honom.
Inte myndigheterna. Det var tack vare hennes efterforskningar.
Nån sålde informationen till mamma.
Hans hemnummer.
Två dagar senare var de på väg till Fresnillo.
Det var mamma, hennes partner, min morbror Ricardo och fyra poliser.
Hon anmälde honom för att han fört bort barnbarnet.
Rent lagligt behövde han Rubís medgivande och hon ansågs vara vid liv.
Fallet gällde alltså en man som korsat delstatsgränsen med en minderårig.
Sergio greps för bortförande av minderårig,
men han sa direkt till polisen:
"Jag vet varför ni gripit mig. Det är Rubí."
"Jag dödade henne inte."
Chihuahuapolisen grep Sergio Rafael Barraza Bocanegra
som erkände mordet på Rubí Marisol.
Poliserna var professionella och erfarna.
De fick honom att avslöja var Rubís kropp låg.
De tog med sig Sergio till Ciudad Juárez.
Han erkände att han dödat henne och slängt henne vid Camino Real,
i närheten av en soptipp.
Rubí Marisols utpekade mördare
visade polisen var hennes uppeldade kropp låg.
Vi hade redan letat efter Rubís kropp överallt,
men vi hittade inget förrän han visade var den låg.
De finkammade området
och hittade slutligen Rubís kvarlevor.
Om Sergio inte visat poliserna dit hade vi aldrig hittat henne.
Vi hade fortfarande inte hittat henne.
Långt senare fick vi veta
att Rubí hade lämnat honom tre dagar före mordet.
Jag tror att Rubí äntligen hade insett
att han inte var den hon trodde.
Hon sa att hon tänkte lämna honom, så han dödade henne.
Han dödade henne.
Efter sökandet
gick jag runt i hela området själv
för att försöka hitta nåt mer från min dotters kropp.
Den dagen blev en tidsindelare, ett före och ett efter.
Att se min mor plocka upp benbitarna.
Vi hittade ett litet ben. Jag tror att det var hennes ryggkota.
Ett litet ben, det var allt.
Det var hemska dagar.
Jag insåg att om nåt hände mig,
så skulle den mannen släppas fri igen.
Jag kunde inte förstå att det blev min systers grav.
Det sker mängder med våldsbrott mot kvinnor i Ciudad Juárez.
Problemet med saknade kvinnor
började uppmärksammas på 90-talet.
Senare blev de kända som "Juárez döda kvinnor",
eftersom kvinnomord inte var ett vanligt begrepp då
och man inte förstod det.
Utredningarna inleddes för över tio år sen
och är fortfarande inte lösta.
Juárez historia fortsätter
och kvinnomorden också.
RÄTTVISA
Efter att Sergio anhållits
fick Marisela vårdnaden om sitt barnbarn.
Rättegången skulle börja.
Han var den första kvinnomördaren som ställdes inför rätta i det nya systemet.
Många i Mexiko vet inte att det ackusatoriska systemet
först infördes i Chihuahua för att kunna döma ostraffade kvinnomördare.
Ett av fallen var Rubís.
Mamma brukade säga: "Rubí ska inte få bli en del av statistiken.
Det tillåter jag inte, om jag så ska kämpa hela livet."
En vecka tidigare började hon marschera från åklagarämbetet
till stadens domstol.
Traumatiserad av svärsonens hemska mord på dottern
gick Marisela Escobedo Ortiz protestmarscher i över en vecka
för att den utpekade mördaren skulle få så hårt straff som möjligt.
-Vad har du för krav? -Maxstraff för min dotters mördare.
Jag accepterar inte ett lindrigare straff.
Han har inte bara dödat min dotter. Han har krossat en familj.
Han tog min dotters liv och gjorde mitt barnbarn moderslöst.
MAXSTRAFF
-Ännu en dag? -Ja, ännu en dag.
-Hur många dagar till? -Två dagar, till fredag.
Nu är det dags för rättegången, på måndag kl. 10.00.
Jag heter Noel Rodríguez. Jag arbetar på åklagarämbetet.
Jag arbetade med utredningen och la fram argument under rättegången…
NOEL RODRÍGUEZ ALLMÄN ÅKLAGARE
…i fallet Rubí Marisol Fraire Escobedo.
Ställ er upp för domarna.
Vi gick in i rättssalen,
och det enda jag minns var alla kameror.
Sergios familj satt på en sida
och Marisela och vi som stöttade henne på den andra.
Vittnena kallades in beroende på deras roll i fallet.
Först vittnade Marisela Escobedo.
Vet ni varför ni kallats som vittne till den här rättegången?
Ja.
VITTNE
Jag ska vittna i mordet på min dotter, Rubí Marisol Fraire.
Jag har fullt förtroende för er.
Jag litar på att ni kommer att studera fallet och fatta rätt beslut.
Sen fick vi höra lokalpolisens vittnesmål.
GABRIEL ATAYDE LOKALPOLIS
Vi fick ett samtal från centralen
om att vi skulle åka och träffa nån som gjort en anmälan.
Under vårt samtal avslöjade han
att styvsonen kommit hem till honom
och varit väldigt upprörd
eftersom han nyss hade dödat sin fru.
Minns du vad personen som gjorde anmälan hette?
Rafael Gómez.
När Sergio Rafael hade begått brottet bad han om hjälp med att flytta kroppen.
Han lånade därför sin styvfars fordon.
När styvfadern kom hem och fick veta vad som hade hänt
bestämde han sig för att gå till polisen.
Vad sa ni till polisen?
RAFAEL GÓMEZ SERGIO BARRAZAS STYVFAR
-Bara att han hade slagit henne. -Vem hade slagit vem?
Att Sergio hade slagit Rubí. Polisen åkte dit,
men det var ingen hemma.
Det är allt jag vet. Jag vet inget mer.
Det var uppenbart att han ändrade sitt vittnesmål
för att dölja brottet och hjälpa sin styvson.
Vi förhörde honom för att hitta luckor i vittnesmålet.
Det var tydligt att han var där för att hjälpa styvsonen.
Ska försvaret korsförhöra?
-Ja. -Varsågoda.
CATALINA OCHOA DOMARE
-Gick ni in i huset? -Ja.
-Men ni hittade ingen kropp? -Det stämmer.
-Såg ni blod? -Blod? Nej.
JOEL MENESES OFFENTLIG FÖRSVARARE
-Sökte ni igenom huset? -Ja.
-Hittade ni patronhylsor? -Nej.
-Det var allt. -Tack.
Det skyddade vittnet berättade om
när Sergio dök upp den där dagen
och berättade att han hade dödat sin sambo.
-Ange ditt fullständiga namn. -Angel Gabriel Valles Maciel.
Vad kan du berätta om det som hände?
Sergio berättade för oss att han hade dödat sin fru.
Att han hade bränt kroppen.
Att han och hans bror tog med henne till Camino Real,
bortom soptippen.
Hur fick du veta det här?
Han berättade det för oss.
Vi satt runt en brasa och han berättade vad han hade gjort.
Sen bekräftade rättsantropologerna och arkeologiexperterna
vad det skyddade vittnet berättat.
ALBERTO PEÑA RÄTTSARKEOLOG
Det rör sig om människoben.
De tillhör en enda individ, en ung kvinna.
Hittade ni tecken på våld på benen?
Ja, det gjorde vi.
Elden och benens position.
Det är ett speciellt fall.
Tack så mycket.
Señora, om ni vill kan ni nu vända er till rätten.
Luta er fram mot mikrofonen om ni vill tala.
-Varsågod. -God morgon.
-Ja, jag vill gärna säga några ord.
Varsågod.
Jag ber om ursäkt om min blick kanske faller på señor Rafael Barraza,
Sergio Rafael Barraza, eftersom det är honom jag vänder mig till.
Den här mannen, Ers Nåd, tog min dotters liv.
Först lurade han henne ifrån oss,
för att få makt över henne.
Idag ångrar jag bittert att jag inte tog henne ifrån honom.
Det hade varit enklare för mig att hantera hennes hat
en period, för hon hade kommit över det,
än att leva med den här smärtan, Ers Nåd.
DOMARE
Jag letade och förväntade mig att hitta henne begravd
eftersom jag trodde att han hade älskat henne
och begravt henne där han kunde sörja henne.
Det gjorde han inte.
Han dumpade och brände henne.
Han kastade henne som pärlor åt svinen.
Vet du vad, Sergio? Jag förlåter dig inte.
Må Gud förlåta dig.
Om du en dag känner ånger, för det gör du inte nu.
Vi känner inte till dödsorsaken,
men det är jag glad för, för jag skulle inte klara mer smärta.
Han kan behålla det.
Låt honom inte uttala sig. Vi har fått nog av honom.
En dag kommer vi att må bättre.
En dag blir vi klara med terapin.
En dag kan vi le igen, för det kräver livet av oss.
Den här mannen har inte förstört mitt liv.
Han har krossat mitt hjärta, mitt hopp och min tro.
Men jag klarar det här, för mitt barnbarns skull.
Den här mannen finns inte för mig längre.
Jag överlämnar honom åt er. Tack.
Tack, señora Marisela Escobedo Ortiz.
Enligt lagen har señor Sergio Barraza Bocanegra samma rättigheter.
Luta er närmare mikrofonen. Varsågod. Ni kan tala.
Luta er så nära mikrofonen som det går.
Okej, jag ska säga nåt.
Señora Marisela, jag vet
att smärtan jag åsamkat dig inte kan göras ogjord.
Hon har sagt att hon inte förlåter mig.
Men jag vill be om förlåtelse, Marisela, för jag vet att jag vållat stor skada.
Det är sant det du sa, var någonstans var Gud?
Jag kände tyvärr inte Gud, men jag har mött honom i fängelset.
Och…
Jag har inga ord. Det är allt.
Vi tackar alla som har deltagit i rättegången.
Debatten är härmed avslutad.
Rätten kommer nu att överlägga i enskildhet
och de två parterna möts här när domen läses upp
prick klockan 13.30 i samma rättssal.
CHIHUAHUA DOMSTOL
ÖVERLÄGGNINGSRUM
Vi gick ut i pausen.
Vi sa alla att rättvisa skulle skipas.
RUBÍ HADE RÄTT ATT LEVA
RÄTTSSAL 1
Vi gick in i rättssalen igen och domarna läste upp domen.
Ciudad Juárez, Chihuahua, 29 april 2010.
Rätten har enats om följande beslut…
Rätten friger enhälligt Sergio Rafael Barraza Bocanegra
från mordåtalet…
-Bravo! -Bravo!
Rubí!
Här kommer fler. Gud välsigne dig.
De är från Alejandra, Valeria, Paty och Toño.
Dina gudföräldrar.
Mamma föddes i Piedras Negras, Coahuila, Mexiko.
Det var där hon träffade pappa. De gifte sig.
Hon studerade till sjuksköterska.
När hon var klar
fick hon jobb på ett nytt statligt sjukhus
som byggts i Ciudad Juárez. Det var därför vi flyttade dit.
Vår familj började växa.
Min syster var alltid glad.
Hon gillade musik och att dansa.
Jag fick henne alltid att skratta.
Mamma var målmedveten och jobbade hårt.
Hon tog alltid chansen när hon fick den.
Hon brydde sig alltid om oss barn,
hur vi mådde, vad vi gjorde.
LETICIA CARREÓN MARISELAS VÄN
Hon var generös. Hon var väldigt…
Hon var målmedveten. Inget kunde hindra henne.
Hon kunde sälja svavel till djävulen och is till eskimåerna.
En gång ordnade vi en maskerad för barnen.
Hon fick alla att skratta.
Med sin maskeradkostym och sitt naturliga sätt.
Hon hade peruk, röd näsa och clownsmink.
Det var ett toppenkalas. Barnen hade jättekul.
Mari hade tre söner, men drömde om en dotter.
Hon hade alltid velat ha en dotter.
När Rubí och Jessica föddes
förändrades hennes liv för alltid.
Hon var lyckligare än nånsin.
Det är Rubí och Marisela på fotot.
Det var vår sista semester med Rubí.
Med min systerdotter.
Vi åkte till Acapulco.
Vi planerade Rubís femtonårskalas.
Efter det som hände Rubí
förändrades Marisela helt.
Hon var frånvarande, med tom blick.
Kampen för rättvisa var det enda som höll igång henne.
Att se min vän bryta samman, det borde ingen behöva uppleva.
Ingen.
Det var första gången jag såg mamma bryta ihop.
Och sista gången. Det var den enda gången.
Hon föll ihop på en bänk i rättssalen.
Det snurrade i huvudet av alla tankar.
Jag ville döda Sergio.
Jag ville hämnas.
Han var förvånad. Han förstod inte.
Han var säker på att han skulle bli dömd.
Folk i allmänhet i Ciudad Juárez,
alla, var chockade.
Fyra, fem timmar senare
planerade Marisela redan etapperna för nästa dag.
Vi gjorde oss redo för en protestmarsch.
Den mördade flickans mor och hennes familj
gick idag en protestmarsch.
Igår mördade domarna henne igen.
De dödade henne igen med sin dom.
Varje dag har hon gått tio kilometer,
från polisen till domstolen
för att utmana rättssystemet och domarna som friade Sergio.
OFFER UTAN RÄTT
Det var en cirkus.
De fick oss att framstå som clowner. De fick skratta sist.
Ville ni ha rättvisa? Ha, ha, ha!
Sergio Rafael Barraza Bocanegra friades
eftersom åklagarsidan inte hade nog med bevis…
RAFAEL BOUDIB DOMARE
…för att med säkerhet visa att han var inblandad i mordet.
Tyvärr misslyckades fallet på grund av tre inkompetenta personer.
Tre anställda inom rätten, för de kan inte kallas domare.
Med ett "enhälligt" beslut frigav de mördaren,
men det var snarare ett räddhågat beslut.
EN - MISSTAG TRE - SKANDAL
Vi kan inte tillåta att fler unga kvinnor mördas i vår stad.
Marisela Escobedo Ortiz marscherade idag naken,
endast klädd i ett foto på sin dotter Rubí Marisol.
De lämnade mig naken, utan rättigheter.
De tog ifrån mig rätten att försvara min dotter.
En man går runt och säger att han dödat en tjej
och på rättegångens sista dag ber han modern om ursäkt.
-Hur tolkar ni det? -Vi måste följa lagen.
NETZAHUALCÓYOTL ZÚÑIGA DOMARE
När jag blev domare svor jag en ed
att följa grundlagen,
inte att göra det jag vill eller låta känslorna styra.
Vi måste genast ta reda på om domarna friade honom
för att de är korrupta eller om Chihuahuas regering
använder domarna som syndabockar.
Marisela Escobedo Ortiz säger att hon inte tänker ge upp
förrän hennes dotters mördare är bakom galler igen.
Sviker de mig igen tänker jag stanna här.
Jag ska ta nästa steg.
Vi hade inget ögonvittne och inget konkret vetenskapligt bevis,
men med tanke på alla bevis vi hade
kan man med säkerhet avgöra att han deltog i brottet.
Dessutom ber man inte om ursäkt för nåt man inte gjort.
ARTURO NAHLE ALLMÄN ÅKLAGARE, ZÚÑIGA
I många år var bekännelsen det bästa beviset.
Men många bekännelser tvingades fram genom tortyr.
Efter reformen av vårt rättssystem 2008
förlorade bekännelsen sin roll som säkert bevis.
Bekännelser gäller inte längre om man anklagar sig själv,
särskilt inte om det har skett utan advokat.
Till skillnad från andra mord, så sker mord i hemmet
ofta utan vittnen och bevis.
Men här hade de nog med information för att avgöra vad som hade hänt.
Första gången jag träffade Marisela var på rättegångsdagen
när hennes dotters mördare friades.
GABINO GÓMEZ FAMILJENS ADVOKAT
Advokat Lucha Castro och jag var i Ciudad Juárez.
Marisela kontaktade oss
och bad advokat Lucha
att representera henne.
Vi kom varandra nära.
LUCHA CASTRO MARISELAS ADVOKAT, RÄTTSAKTIVIST
Jag hade två möjligheter.
Antingen begära en ny rättegång eller överklaga.
Om nåt hade gått fel till på rättegången
skulle jag ha begärt en ny rättegång och kallat vittnena.
Men jag hade gått igenom fallet
och läst utskriften från rättegången.
Det enda alternativet var att överklaga.
Så jag överklagade inför appellationsdomstolen.
Vi begär inte mycket, bara rättvisa.
Det är ingen tvekan om att den här mannen tog min systers liv.
Appellationsdomstolen beslutade enhälligt
att upphäva domen som friade Sergio Rafael Barraza Bocanegra.
Domstolen fann honom skyldig till mordet på Rubí Fraire Escobedo.
Regeringen bättrade på sin image och kunde visa upp domen på papper.
Men ett papper har inget värde för mig.
Gärningsmannen, mördaren, är fortfarande på fri fot.
Hon hade ett tydligt mål, att hitta Sergio Rafael Barraza.
Han flydde direkt till en annan delstat. Han visste att de skulle gripa honom.
Han visste att friheten var tillfällig.
Nu när han hade dömts
påstod polisen att de hade efterlyst honom i alla delstater.
Man hade varnat dem och begärt att han skulle gripas.
Polisen gjorde inga som helst framsteg,
så vi började igen.
Min plan är att ta mig till Mexico City,
tillsammans med andra mödrar vars döttrar försvunnit
och som lider lika mycket som jag.
Hon inledde en protestresa genom landet.
Hon sa till alla åklagare: "Här är en arresteringsorder.
Den här mannen dödade min dotter. Han dömdes
och kan befinna sig här."
Hon gick ut vid stadsgränsen och började gå in mot stan.
Det lockade dit media.
Ibland vägrade myndigheterna att ta emot henne.
Då väntade hon tills de gick med på att träffa henne.
Oavsett vart vi åkte, till byar eller städer,
så kände ingen till fallet.
Vi pratade med andra polisenheter
och vartenda åklagarämbete kände till arresteringsordern.
"Leta efter honom i er delstat
och skicka hit honom." Det är en efterlysning.
Vi får tusentals sådana
från hela landet. Barraza var bara en i mängden.
BELÖNING FÖR INFORMATION SOM KAN LEDA TILL GRIPANDE
Jag vill inte att min dotter ska ha dött i onödan.
Män som har för vana att våldföra sig på kvinnor
ska lära sig att en dom inte bara finns på pappret.
Det finns ingen återvändo.
De frågade arbetare
och gick till alla barer som han kunde ha gått till.
Marisela nästlade sig in trots riskerna.
Hon var där med familjen och andra som ville ha rättvisa.
Efter drygt tre veckor kom vi till Mexico City.
Mamma begärde att få träffa president Felipe Calderón.
MEXIKO DÖMT FÖR KVINNOMORD
Men självklart vägrade han att träffa henne.
Vad gäller marschen?
Det är en protestmarsch mot kvinnomord och människohandel.
Vi kräver rättvisa.
Vi har gått från Ciudad Juárez, från stad till stad,
och delat ut flygblad…
MOT KVINNOMORD OCH MÄNNISKOHANDEL VI BEGÄR RÄTTVISA
Efter det som hände Rubí och arresteringen av Sergio i Fresnillo
hade han redan träffat en ny tjej i ungefär samma ålder som Rubí.
Mamma var säker på att han var där
eftersom hans flickvän var gravid
och om han inte kunde stanna här borde han åkt dit.
Slutligen åkte de till Zacatecas där Marisela först hade hittat honom.
Vi åker till olika städer, följer ledtrådar och går protestmarscher.
Folk ska veta att han är en mördare.
Hans nuvarande flickväns mamma heter också Marisela.
Han kommer alltid att minnas mig och veta att jag är efter honom.
Jag tänker söka igenom hela landet, vad som än händer.
Om jag så ska leva på vägarna.
Vi åkte direkt till platsen där man arresterat Sergio.
Jag satte upp en affisch när två tjejer kom fram.
Jag antog att de känt igen honom, så jag förklarade.
Sen kom mamma dit och pratade med dem.
Hon bad dem hjälpa oss.
En av dem sa att hennes kusin var hans nuvarande flickvän
och att hon visste var han bodde.
Marisela hade tagit reda på var han var,
så hon ringde polisen och sa: "Här är han."
Mamma försökte förklara fallet och ringde sen Chihuahua.
De gick in från framsidan men det fanns en ödetomt på baksidan.
Jag sprang dit och när jag tittade upp
såg jag Sergio klättra ut genom badrumsfönstret.
Några trappor ledde till taket.
Jag kände adrenalinet pumpa.
Han sprang. När han duckade för att gömma sig fick han syn på mig.
Han såg ut som nån som visste att han var fast.
Det blev polisjakt och skott avfyrades.
De sa till Marisela: "Vi har honom."
Men sen sa de: "Nej, han kom undan."
Gärningsmannen var beväpnad…
FRANCISCO MARTÍNEZ GALLO BITRÄDANDE ALLMÄN ÅKLAGARE
…och sköt mot poliserna.
Vi spärrade av området, men kunde inte hitta honom.
När poliserna insåg att han hade kommit undan
kom den federala polisen och armén.
De spärrade av kvarteret och sköt till och med några skott.
Men det var bara en föreställning.
Han var långt därifrån.
Det begicks misstag när man försökte gripa honom.
Han tycks ha blivit tipsad och flydde.
Men de grep honom nästan.
Mamma tyckte inte att de gjorde nåt.
De frågade henne: "Var det svårt att hitta honom?"
Hon sa: "Nej, han var där jag trodde att han skulle vara."
Det var en dåligt genomförd operation.
En misslyckad operation.
Det skedde innan jag blev allmän åklagare i delstaten.
Marisela var redan arg
och nu blev hon ännu argare, som man kan förstå.
Jag kände mig maktlös.
Jag kunde inte fatta att han kom undan när vi hade hittat honom igen.
Myndigheterna försökte gripa honom med informationen de hade fått.
De misslyckades, för de brydde sig inte.
Poliserna begärde inte förstärkning eftersom de ville ha belöningen.
De kunde inte begära belöningen eftersom det var deras jobb.
Ändå begärde de inte förstärkning.
När Marisela kom till mig på åklagarämbetet
hade jag 500 poliser under mig. Många hade inte gått ut skolan.
Ingen av dem hade utvärderats vad gäller pålitlighet.
Var polisen pålitlig på den tiden?
Självklart inte.
Jag såg hur mamma läste om fallet och stirrade på benbitarna.
Hon läste det om och om igen.
Jag förstod inte hur hon orkade. Det var ju hennes dotter.
Hon sa att hon tvingade sig själv att tänka att det var nån annan.
"Jag tänker inte att det är Rubí, utan nån annan."
Men stundvis kände hon sig svag.
Utåt sett är man stark, man kör på.
Men när det bara var vi kunde mamma bryta ihop.
Då fick alla frågor utan svar henne att bryta ihop.
Det fanns inget jag kunde säga. Jag kunde bara vara där.
Vara där för henne.
Efter det stannade vi en eller två veckor i Fresnillo
och letade efter honom i varenda by.
Vi var honom på spåren.
Men så hörde vi rykten om att han gått med i Los Zetaskartellen.
Vi trodde att de bara försökte skrämma oss.
De byggde upp ett nätverk med grannar för att få mer information.
De fick veta var Sergio bodde.
Så de hyrde ett hus i närheten
med klar uppsikt över Sergios hus
och började övervaka huset konstant.
Vi stannade i Fresnillo och väntade.
Det gick en månad och sen två. Vi hittade inget.
RUBÍGATAN
Vi hörde att han var där. Det var vad folk sa.
Så vi väntade.
Vi höll uppsikt.
Det gick två eller tre månader och vi kom ingen vart.
På den tiden körde mamma en liten grön Jetta.
Vi använde kikare, som i filmer.
Men det här var en skräckfilm.
Vi var tvungna att hålla vakt de långa nätterna igenom.
Mamma och jag satt i bilen till klockan 04.00 eller 05.00 på morgonen.
Jag skulle ha känt igen Sergio på flera kilometers håll.
Jag behövde ingen kikare. Jag visste att det var han.
De körde in på en sidogata och när vi svängde
var jeepen vänd mot oss med helljuset på.
Han visste att vi följde efter honom.
Han kände igen vår bil. Han hade sett den förut.
När jag såg hans jeep insåg jag att det var troligt
att han jobbade för kartellen.
Vi insåg att vi var i fara.
Vi tänkte att de kunde ge sig på oss.
De kände till Sergio Rafaels två telefonnummer.
Marisela gick igenom samtalshistoriken.
Han hade telefonen avstängd i tre dar och på i två dar.
Inga samtal på tre dar och samtal de följande två.
Det är så Zetas jobbar.
Mönstret fick oss att inse att han verkligen var medlem i Zetas.
Han kallades inte Sergio längre, utan "Befäl Bambino".
Han bytte ständigt namn, som en skådis.
När vi letade efter Sergio hittade vi nån som kände honom.
Mamma började prata med henne och hon berättade.
Hon gav information som vi inte ens hade bett om,
var deras gömställe fanns och vad ledaren hette,
till och med var de gömde vapnen, mycket mer än vi hade begärt.
Polisen sa att de behövde Zetas tillstånd
för att åka in i stan och arrestera honom.
Om Zetas inte släppte honom kunde han inte arresteras.
Han hade uppenbarligen blivit nån med viss makt.
Han hade anknytning till knarkkartellen Los Zetas.
Morbror Ricardo och jag pratade med mamma var för sig.
Jag sa att det vi fått veta komplicerade allt.
Nu när han jobbade för kartellen var allt annorlunda.
Alla vet att det finns avtal
mellan myndigheter och organiserad brottslighet.
Vi fick inget som helst stöd.
Varken kameror eller poliser. Ingen svarade när vi ringde.
Inget som helst stöd.
Vi började inse att vi aldrig skulle hitta honom.
Vi åkte tillbaka till Chihuahua, till en ny guvernör
och en ny allmän åklagare.
I samband med val brukar våldet öka.
César Duarte vann genom att fokusera på allmän ordning och säkerhet.
CÉSAR DUARTE CHIHUAHUAS GUVERNÖR
Jag inleder min tid som guvernör med ett grundläggande mål.
Att man ska komma ihåg mig
som guvernören som lyckades skapa ordning i Chihuahua.
PATRICIA MAYORGA JOURNALIST
När han tillträdde var det som en stor kvartersfest.
Hela stället och alla gator var upplysta.
Folk hurrar glatt och välkomnar César Duarte.
Han går fram till scenkanten och hälsar på folket.
När vi kom tillbaka bestämde sig mamma för att slå läger
utanför regeringspalatset.
REGERINGPALATSET
Hon hade marscherat genom hela landet.
Hon hade åkt till huvudstaden och till och med hittat Sergio.
Hon hade försökt allt.
Vad kunde hon göra? Hon slog läger där.
Hon började den 5 december.
Jag pendlade från Juárez. Min morbror var med henne.
RÄTTVISA - BARA FÖR REGERINGEN
Är mördaren kvar i Mexiko?
Ja, och snart blir han jägaren och jag den jagade.
Han förväntar sig att jag ska gömma mig,
men jag vägrar. Han kan komma hit och döda mig.
Har han hotat dig?
Ja, han och hans familj har hotat mig.
Han jobbar för en kriminell organisation.
Vad väntar regeringen på? Att han ska döda mig?
Han kan döda mig, men här.
Det enda hon inte gjort var olagliga åtgärder.
Hon var inte rädd för egen del, men olagliga åtgärder
avstod hon från.
CHIHUAHUAS UNIVERSITET
Chihuahuas universitets årsdag är den 8 december.
Hon fick höra att guvernör Duarte skulle komma,
så hon tog med sig en av banderollerna till pressträffen.
När guvernören höll tal gick de upp och vecklade ut den.
"Rättvisa är regeringens privilegium."
Det hänvisade till kidnappningen av Patricia González bror.
I det fallet grep de kidnapparna på några dagar.
När César Duartes brorson kidnappades hände samma sak.
Rättvisa gäller bara för regeringsfolk.
I fallet med åklagarens bror grep man mördarna på två veckor.
RUBÍ FICK INGEN RÄTTVISA
Hur hanterade man er brors fall och varför retade det Marisela?
Jag vet inte varför det störde Marisela.
Min brors fall har inget med hennes fall att göra.
När hon vecklade ut banderollen
syntes det att Duarte blev irriterad.
Han tålde inte kritik, oavsett om den var konstruktiv.
Så när en mor till ett offer, en kvinna dessutom,
exponerar honom på det sättet,
med sån styrka och övertygelse,
och med den informationen hon hade,
så tog han det uppenbarligen inte bra.
Guvernören blev arg och skickade henne till åklagaren Carlos Salas.
CARLOS SALAS ALLMÄN ÅKLAGARE I CHIHUAHUA
Han frågade om hon ville avge rapport med den informationen hon hade.
Hon sa ja.
Så hon satte igång.
I delstaten Zacatecas, staden Fresnillo…
Mitt på gatan, fick han mottaga…
Hon gav all information som hon hade tagit reda på.
Allt hon hade gjort.
MARISELA ESCOBEDO INSTÄLLER SIG I RÄTTEN
FRÅNVARANDE POLIS
De var där jättelänge.
FÖRHOPPNINGAR OM ATT BLI TAGEN PÅ ALLVAR
Sen gick hon tillbaka till sitt läger på torget.
Åklagaren gav oss sitt ord.
Jag tror på deras löften igen.
Jag vill tro att de kommer att agera och att det sker snart.
Tyvärr har de som satt vid makten förut gett liknande löften,
men än så länge utan resultat.
Jag misstror inte åklagaren. Jag hoppas att han håller sitt ord.
Jag hoppas att de agerar den här gången. Jag väntar här.
Vi planerade att vara där på jul och nyår,
morbror Ricardo, mamma och jag,
tills nåt hände. Nåt måste hända.
Hon verkade stark, men ibland bröt hon ihop.
Hon brukade säga att hon var trött på skiten.
Hon sa så.
Först guvernören och alla under honom.
Vi vet att det finns rättvisa i landet och i delstaten.
Hur vet vi det? För att det finns rättvisa för guvernör César Duarte.
BELÖNING 100 000
Det finns rättvisa för åklagare González.
Vi tittade alltid till henne på torget.
Vi försökte övertala henne att ta en paus.
En paus över jul, främst för hennes mentala hälsa,
så att hon kunde samla krafter. Men vi kunde inte övertala henne.
Ingen kunde få henne att ändra sig.
16 DECEMBER 2010
Det var jättefarligt att vara där, särskilt på kvällen,
och eftersom Sergio nu skyddades av kartellen.
Den dagen, den 16 december,
stickade hon svart julpynt,
och sa att hon skulle vänta med att köpa gran till den 25:e,
eftersom de skulle vara billigare då.
Hon var fast besluten att fira jul på torget.
Den kvällen började hon som vanligt
att plocka undan klockan 20.00.
En bil stannade.
Hon såg honom komma.
Hon sprang över gatan.
Han sköt henne.
RÄTTVISA
Jag ringde mina syskon och åkte hem.
Jag visste inte hur jag skulle känna. Jag kunde inte gråta.
Jag kände mig maktlös och frustrerad. Jag kan inte förklara.
Jag samlade mina syskon
och den kvällen åkte vi till Chihuahua för att hämta mammas kropp.
Vi var förkrossade. Det är svårt att beskriva.
Jag gråter fortfarande.
Jag blev inte chockad, för jag anade det.
Jag visste att det skulle hända.
Men jag hoppades ändå att det skulle sluta annorlunda.
Människor är chockade över mordet på Marisela Escobedo Ortiz.
Hon dödades igår kväll.
Hon dödades när hon protesterade vid regeringspalatset
för att hennes dotters mördare skulle arresteras.
Marisela Escobedo, en mor som kämpade för att dottern skulle få rättvisa,
sköts ner framför Chihuahuas regeringsbyggnad.
Marisela vägrade acceptera
att hon bodde i ett land utan rättvisa.
Precis före jul sa hon:
"Jag ska ha julmiddag här, folk får gärna komma."
Och så skjuter en man henne i huvudet.
Inför polisen och alla.
Vi har César Duarte på telefonen. God morgon, guvernören.
-God morgon, Carlos. -Vad har hänt?
Vad gav övervakningsfilmen för information?
Hennes bror, som såg brottet, har vittnat.
Han beskrev gärningsmannen. Vi letar efter honom.
Marisela, vi stödjer din kamp!
HELLRE DÖ STÅENDE ÄN LEVA PÅ KNÄ
Marisela, vi stödjer din kamp!
Den starkaste kvinnan i Juárez! Den enda!
Min mor! Marisela Escobedo Ortiz!
-Marisela lever! -Kampen fortgår!
Samhället har fått nog
och det har lett till stora demonstrationer
då man tänt ljus runt regeringspalatset.
Folk lämnade sina ljus och gick hem.
Det var kallt den dagen.
Stämningen var annorlunda. Det var som om staden hade stannat upp.
Även om man aldrig träffat henne utan bara hört talas om henne,
även om man bara sett henne på håll, så kände man sig nära henne.
Folk kände starkt för henne,
men var också arga och rädda.
Jag såg videon för första gången i Chihuahua.
Det är svårt att se nån man älskar blir dödad på det viset.
Det är…
Jag kan inte förklara, men det är jäkligt tufft.
Och…
Det var det. Mamma var död.
Marisela Escobedo Ortiz återvände till Ciudad Juárez i en likbil.
Kistan, som eskorterades av hennes söner och polisen,
välkomnades av vänner och invånare vid stadsgränsen.
Vi har samlats här
för att ta avsked av min mors kropp, för själv finns hon inte längre.
Hennes kropp är här med oss,
men hennes själ är nu med Herren.
Hon kämpade in i det sista och dog vid fronten.
Som min bror sa, vår mor var en hjälte,
för hon gjorde saker som ingen i den här staden har gjort.
Hon kämpade ensam,
trots alla svårigheter.
Även när det verkade som om hon skulle bryta ihop,
som när min systers mördare frigavs,
kom hon på fötter igen
och lärde oss vad styrka innebär.
Jag ber er alla att ge min mamma en stor applåd.
När ni inte vet vad ni ska göra,
när ni undrar hur ni ska kämpa,
tänk på Marisela Escobedo.
HERREN ÄR MIN HERDE INGENTING SKALL FATTAS MIG
BARN OCH BARNBARN
Den dagen och natten tycktes aldrig ta slut.
Jag fick bara några timmars sömn. Nästa dag vaknade vi
och jag åkte därifrån med fru och barn, min fru var gravid.
Vi såg nåt brinna i fjärran.
En snickeriaffär brinner.
Boulevard Oscar Flores fick spärras av direkt.
Brandmännen jobbar fortfarande.
Det var alltid mammas pojkvän som öppnade snickeriaffären,
men han gjorde inte det den dagen på grund av det som hänt.
De dödade mammas pojkväns bror och brände ner stället.
De brände ner det till grunden.
MARISELAS SVÅGER MÖRDAD, HENNES SNICKERIAFFÄR NERBRÄND
Han hette Manuel.
En eller två timmar senare hittades hans kropp
med en påse över huvudet och en kabel runt halsen.
Jag fick också veta att de hade letat efter mig.
De hade kommit dit efter att jag åkt.
De försökte bryta sig in. De var ute efter mig.
Det var då som jag insåg
att vi alla var i fara.
Vi fick ge oss av. Vi kunde inte stanna.
Marisela Escobedos son har begärt politisk asyl i USA
då han fruktar för sitt liv efter moderns död.
Nån gav dem mitt kort, bad dem ringa mig…
ADVOKATFIRMA
…och körde dem över bron.
CARLOS SPECTOR FAMILJENS ADVOKAT
"Vad händer med våra tillhörigheter och affärer?"
De federala poliserna sa: "Ni har tur som är vid liv."
Det budskapet gav de Juans familj.
"Ni lever, idioter. Låt resten vara."
När man framhåller brister med regeringen och systemet,
och sambandet mellan regeringen och kartellerna,
står ens liv på spel.
Problemet här och i Juárez är att man i samma distrikt
kan ha tio poliser runt ett bord
och tre brottsorganisationer representerade runt samma bord.
Jag har sagt det förut och säger det igen.
Marisela skrev under sin egen dödsdom
när hon avgav rapport på åklagarens kontor i Chihuahua.
Jag tror att det var då
de bestämde sig för att döda henne och dölja informationen hon hade.
Det är ett statsbrott eftersom staten,
trots kritiken precis efteråt,
"tjänade på" att en så frispråkig och krävande kritiker dog.
De som vill baktala oss
och säga att det smärtsamma som hänt
kan kallas för statsbrott, misstar sig i högsta grad.
Chihuahuas guvernör har ingen anknytning till kriminella grupper!
Mördarna måste ha vetat
att de kunde döda henne helt ostraffat den kvällen,
mitt framför palatset med tända gatlyktor
och övervakningskameror.
Brottet tilläts och kanske till och med beställdes av staten.
Hon var inte beskyddad. De övergav henne.
Hon slog upp ett läger där, för hon hade ingen annan utväg.
De försökte varken utreda brottet eller hjälpa Marisela att hitta Sergio.
Marisela skulle inte ha dött om vi hade fortsatt med utredningen.
Men min mandatperiod var över. Vi sitter bara i sex år.
Det var mycket enklare att döda henne än att arrestera Sergio.
Men de visste inte att de inte kunde tysta henne.
Jag visste att det inte var över.
Jag visste att det inte var avslutat.
Jag sa till honom
att jag kunde bli hans lagliga representant i kampen
om han fortsatte kämpa.
Jag bestämde mig för att fortsätta kampen från USA.
Jag gör det från andra sidan och ser vad som händer.
INGEN RÄTTVISA FÖR RUBÍ, BARA FÖR REGERINGEN
De ber inte om uppehållstillstånd, utan om rättvisa.
Vi har sett den mexikanska regeringens fula trick här och i Mexiko.
MEXIKOS GENERALKONSULAT
Vi vill begära offentligt att de uppmärksammar vad vi gör.
Det blir obekvämt för dem. De kommer att bli arga,
men vi vill inte ha vänner, utan rättvisa.
DEMONSTRANTER MOT KVINNOMORD
Rättvisa!
En global protest ägde rum idag
för att fördöma mordet på Marisela.
Sätt stopp för våld mot kvinnor!
"DÖDA MIG FRAMFÖR PALATSET!"
Politiskt kom det att stå Chihuahuas nya regering dyrt.
De stod inför en utmaning eftersom nån blivit mördad framför deras dörr
efter att ha kritiserat guvernören hos den allmänna åklagaren,
skämt ut den tidigare åklagaren och dödats framför deras dörr.
För att inte nämna samhällets indignation. Så de var verkligen tvungna
att visa att de kunde
hantera ett sådant fall.
-Har ni gjort framsteg? -Ja, vi har gjort stora framsteg.
Vi har upptäckt mycket nytt i utredningen.
Vi hoppas att vi snart kan avsluta fallet.
-Hur går det med Sergio Barrazas fall? -Det är samma fall.
Antagligen blev de tillsagda
att avsluta fallet på grund av all uppståndelse.
Myndigheterna gick ut med att de hade gripit Mariselas mördare
och att de hade bevis på det.
José Enrique Jiménez Zavala, även kallad Wicked, har gripits.
Han tros vara aktivisten Marisela Escobedos mördare.
Vi har äntligen avslutat en lång utredning
som ledde till gripandet
av mördaren.
Jag är ansvarig för att ha tagit señora Escobedos liv.
Jag tillhör en kriminell grupp och lydde order.
De sa att mannen var mammas mördare
och anklagade honom för andra brott, som skottlossning på en bar.
OFFENTLIG FÖRSVARARE
Jag var offentlig försvarare i Chihuahua.
-Vad heter du? -Perla Márquez, offentlig försvarare.
Först sa han:
"Jag dödade henne. Jag vill ha det överstökat. Punkt slut."
Vad kan du säga om det första fotot?
Jag står vid regeringspalatset.
När jag kom fram till henne hängde pistolen upp sig.
Jag sprang efter henne.
Det här är nog när jag laddade om pistolen.
På bild 26 kom jag nog ifatt henne och sköt henne.
Vi har allt det här och bevis från de andra morden.
Han har erkänt. Det är samma pistol.
Vi känner oss säkra och har ställt honom inför rätta.
Jag vill ta ansvar för det jag har gjort
och ta konsekvenserna av mina val.
Mariselas advokat tror inte att han är mördaren.
Han använder uttryck som: "Jag tog hennes liv."
Brottslingar säger: "Jag dödade henne" eller "Jag gjorde mig av med henne."
Vem erkänner ett mord helt frivilligt?
Det är åklagarna som måste få fram bevis på skuld.
Vad hade de för konkreta bevis?
Allting hängde på hans erkännande.
Man bevisade bara att pistolen hade dödat henne,
inte att han avfyrade den. Det är inte samma sak.
Familjen protesterade ännu en gång.
"Ni har fel person. Fallet är inte löst."
Mariselas bror Ricardo menar att Zavala inte är mördaren.
Han var med henne och såg mördaren på nära håll.
Jag kunde inte peka ut honom. Jag var inte där.
Men det var Ricardo.
Ricardo sa att han aldrig skulle glömma mördarens ansikte.
Fantombilden har många likheter
med mannen de grep, men han är inte mammas mördare.
Marisela Escobedos mördare är Andy Barraza.
Andy är Sergios bror, mannen som dödade Rubí, Juans syster.
Här är en bild på Andy Barraza Bocanegra.
Jag träffade Andy strax innan Rubí mördades.
Han hade precis kommit ut från ungdomsanstalten.
Ricardo träffade aldrig Andy.
Han hade aldrig sett honom före den kvällen.
Marisela Escobedo gjorde en anmälan hos den allmänna åklagaren
om att Andy Barraza dykt upp hemma hos henne för att skjuta henne.
Andy hade sagt till folk i kvarteret
att han skulle döda mamma. Han sa: "Jag ska knäppa henne."
Vi berättade det för åklagaren.
För señor César Peniche.
MEXIKOS GENERALKONSULAT
Vi talade kort med honom.
CHIHUAHUAS ALLMÄNNA ÅKLAGARE
Vi fick ytterligare information och planerade en formell anmälan.
Vi bad dem lägga fram en rad foton.
Bland alla bilderna fanns ett foto på Andy.
Och Ricardo identifierade honom som mördaren.
JAG KÄNNER IGEN DEN HÄR MANNEN HAN MÖRDADE MIN SYSTER
-Dödade du henne? -Ja.
Är du säker på det? Råder det nån tvekan?
Kan du ha varit drogpåverkad
och trott att du gjorde det, fastän det var nån annan?
Jag var alltid drogpåverkad, men jag visste vad jag gjorde.
Familjen sa att det inte var han. De pekade ut mördaren,
men åklagarna ignorerade informationen.
De avfärdade det helt och tog inte med det i rapporten.
Deras mediala strategi var att insistera på att det var Wicked.
CENTER FÖR SOCIAL ÅTERANPASSNING CHIHUAHUA
Allt förändrades den dagen han sa: "Nu räcker det.
Jag kan inte spela med längre, för jag dödade henne inte."
Han torterades för att erkänna morden han stod anklagad för.
Man hotade hans fru och son.
Så han gick med på att säga vad de ville.
Jag informerade genast domaren
och begärde att Istanbulprotokollet skulle appliceras.
Protokollet är ett test för att avgöra om nån har utsatts för tortyr.
Jag sa åt honom att vi borde gå till domstol.
Jag ansåg att vi kunde bygga upp ett bra försvar.
Man ska komma ihåg att Mariselas bror var där när hon dödades,
så vi hade ett vittne.
Vi förberedde oss noga inför rättegången.
Om staten åtalar nån i strid mot bevisningen
måste man bevisa det i en domstol, men då skulle han frikännas.
Den 31 december 2014 meddelade åklagaren
att Wicked hade dött i en hjärtinfarkt.
Wickeds mor begärde att sonens kropp skulle obduceras.
Så de tvingades medge att det var en lögn.
Myndigheterna tog tillbaka uttalandet om dödsorsaken.
De avslöjade att han inte dog av en hjärtinfarkt,
utan att han hade blivit strypt av sin cellkamrat,
Jaime Noel Cuevas, alias "Jimmy".
Han mördades i ett fängelse med högsta säkerhetsnivå.
Jag insåg att även om jag gav allt bevismaterial
om att nån annan gjort det direkt till dem,
så spelade det ingen roll. De brydde sig inte om sanningen.
Vi behöver transparens
från myndigheterna som var inblandade då.
Är fallet fortfarande aktivt? Utreds Mariselas mord fortfarande?
Eller är fallet avslutat?
Så vitt jag minns avslutades fallet
då Wicked åtalades.
När han och hans möjliga medbrottsling dog
avslutades fallet.
Man kämpar trots att man vet att man kommer att förlora.
Den dagen när jag stod vid min mors kista
lovade jag henne att jag skulle göra allt som stod i min makt
för att Rubí skulle få rättvisa.
Och det gjorde jag.
Men jag var tvungen att acceptera att jag inte kunde ägna livet åt det.
Jag var helt slut, både mentalt och känslomässigt.
Man tror att allt som finns kvar är hat.
Först tycks det vara en drivkraft, men det tär på en.
Jag var inte lycklig. Jag kunde inte få ro.
Jag vaknade varje morgon och tänkte på mamma.
Jag tänkte på Andy och Sergio.
En av Chihuahuas mest eftersökta män är död.
Statsåklagaren bekräftade Sergio Rafael Barrazas död.
Efter att ha legat oidentifierad på bårhuset i Zacatecas i sex dagar
identifierades Barrazas kropp av hans fru.
Barraza dödades av soldater i en skottlossning den 16 november.
Han sköts på grund av sina kriminella aktiviteter.
Men det var ingen arrestering.
Han avsatt inte det 50 år långa fängelsestraff som Marisela kämpat för.
Han var den enda som var ansvarig för Rubís död.
Vad gäller fallet som var knutet till honom och som han låg bakom
så har gärningsmannen också arresterats.
Mariselas fall var avslutat.
Sergio var död, så det var avslutat.
Det säger mycket om synen på rättvisa
hos myndigheter och den nuvarande regeringen.
Fallet är avslutat.
Vi körde ner till El Paso och pratade om Andy.
Jag pekade ut honom som mannen som min morbror identifierat.
Men åklagarna medgav det aldrig.
Salas påstod senare att allt var påhittat.
Allvarligt? Efter alla gånger som jag uttalat mig utanför konsulatet?
Att ha med mexikanska myndigheter att göra är slöseri med tid.
MICHAEL UNIT-FÄNGELSET, TEXAS
Jag har inget att dölja. Jag kan berätta allt
utom sånt som komprometterar mig.
Folk kan anklaga mig för Mariselas död,
men det var inte jag. Jag är ärlig.
Jag jobbade på en restaurang på Mesa Street, El Paso, Texas.
Jag gick av mitt skift klockan 01.00 på natten.
Jag fick höra det nästa morgon när en kompis väckte mig.
Jag dödade inte Marisela. Jag sitter inne för stöld.
De säger samma sak om min bror.
De säger att han dödade Marisela.
Självklart beställde han mordet, men nån annan dödade henne.
Han bestämde sig för att gå med i Zetaskartellen.
ANDY BARRAZA SERGIO BARRAZAS BROR
Han gick med i Zetas och dog med dem.
Han dog, men han fick makt och träffade ledarna.
Han träffade Juárezkartellens ledare och de gjorde oss tjänster.
Tjänster åt honom.
Affären som brändes ner
och det skyddade vittnet som dödades, gjorde din bror det?
Självklart. Vem kunde det annars ha varit?
Han låg bakom det.
Men jag dödade inte Marisela Fraire Escobedo.
Jag dödade henne inte.
I slutändan straffades ingen för mordet på Rubí.
Ingen straffades för mordet på Marisela.
Han arresterades aldrig.
Han satt aldrig i fängelse för mordet på Rubí.
Och Marisela fick heller ingen rättvisa.
Landets rättssystem är överbelastat.
Resultatet är att många utredningar
har brister.
Men många utredningar har inte ens brister,
de läggs på hyllan för gott.
De glöms bort.
Det finns många flickor som Rubí i hela landet.
Många Marisela som marscherar varje dag och kräver rättvisa.
MARISELA ESCOBEDO NIO ÅR UTAN RÄTTVISA
RUBÍ 4 126 DAGAR UTAN RÄTTVISA
MARISELA 3 285 DAGAR UTAN RÄTTVISA
Om vi låter fall som det här,
glasklara fall som det här, avslutas utan straff,
om vi låter det ske utsätter vi vårt samhälle för en risk.
Vi marscherar alltid på hennes dödsdag så att folk inte ska glömma.
Ett brott utan rättvisa.
Ett ostraffat brott.
Marisela la sina affärer åt sidan
för att bli en ståndfast försvarare
av livet, rättvisan och friheten.
Det kostade henne livet.
Regeringen var nämligen
inte kapabel att ge henne den rättvisa hon begärde.
HÄR MÖRDADES MARISELA ESCOBEDO ORTIZ DEN 16 DECEMBER 2010
Hennes sista ord är etsade i mitt minne.
"Jag önskar att mordet på min dotter blev det sista kvinnomordet i stan."
Hon var sjuksköterska, mor och affärsinnehavare.
Hon hade ett vanligt liv.
Men det hon gjorde de två sista åren i sitt liv
gav henne en plats i Chihuahuas och Mexikos historia för alltid.
Marisela Escobedo är en levande hjälte i vårt kollektiva medvetande.
Inte bara i Ciudad Juárez, utan för många mexikaner.
Hon var en gnista hopp för mexikanska kvinnor och offer.
Alla kände tyngden av hennes ord.
Lämna ditt trygga hem.
Om en dörr stängs, öppnas en annan imorgon.
Fortsätt sökandet till jordens undergång.
Så att våra döttrar får leva i frihet,
så att det inte blir fler offer för våld, övergrepp
och mord.
Kampen fortsätter!
Marisela lever vidare!
Vi vet att det finns goda människor. Jag ber dem om hjälp.
Gå ut på gatorna med oss och kräv rättvisa.
Bry er om varandra. Vänta inte tills ni blir nästa offer.
Rättvisa!
De är mödrar vars barn blivit moderslösa,
de är våra döttrar, studenter,
de är vår stad och vårt lands framtid.
Inga fler mördade kvinnor!
TILLSAMMANS ÄR VI STARKA
INTE EN TILL
Lyssna! Det här är vår kamp!
KVINNOMORD I MEXIKO
Du är inte ensam!
Jag insåg att min mor hade blivit en symbol.
En symbol för kampen i Chihuahua, Mexiko och Ciudad Juárez.
Hon är en symbol.
Det här är en kärlekshistoria
och en historia om många mödrar, fäder,
bröder, systrar, söner och döttrar
som vi alla upplever nuförtiden.
Ja, det är en kärlekshistoria.
Jag bestämde mig för att jag var trött. Jag ville inte hata längre.
Och när jag uttalade de orden
föll en tyngd från mina axlar, som flera stora cementsäckar.
Jag slapp den stora tyngden och hatet var borta.
Det fanns ingen förlåtelse heller. Det är nåt annat,
men hatet var helt borta.
Jag har inte känt mig likadan sen dess.
God kväll, allihopa.
Tack för att ni delat den här speciella kvällen med vår och Noemis familj.
Jag vill att ni skålar med mig, med vad ni har till hands,
för att önska de här ungdomarna lycka. Gud välsigne er alla.
Tack.
Mamma lärde oss vad kärlek var.
Jag var för envis för att ta emot den, men hon älskade mig i alla fall.
2019 inledde Amerikas kommission för mänskliga rättigheter en process
för att avgöra den mexikanska statens ansvar
i hanteringen av Mariselas och Rubís fall.
Andy Barraza sitter i fängelse för stöld i Texas, USA.
Den mexikanska regeringen har aldrig kontaktat honom angående Marisela.
När den här dokumentären gjordes, efter tre år på flykt,
kunde César Duarte gripas i Miami och överklagar nu utlämning.
Han har fått 21 arresteringsordrar.
Som förskingring av 1,2 miljarder peso.
I genomsnitt mördas tio kvinnor om dagen i Mexiko.
97 % av alla kvinnomördare förblir ostraffade.
Glöm aldrig deras namn, herr president
För alla kvinnor Som marscherar längs Reforma
För alla tjejer som kämpar i Sonora
För de kvinnliga befälen Som kämpar för Chiapas
För alla mödrar som letar i Tijuana
Vi sjunger utan fruktan Vi kräver rättvisa
Vi skriker för varje försvunnen flicka
Låt oss höra det Vi vill leva
Se till att äntligen
Sätta stopp för kvinnomorden
Jag tänder eld på allt Jag krossar allt
Om en kille sluter Dina ögon för evigt
Tänker jag inte hålla tyst Jag har fått nog
Skadar de en
Kommer vi alla agera
Jag är Claudia, jag är Ester Och Teresa
Jag är Ingrid, jag är Rubi Och Marisela
Jag är flickan som du tvingade Följa med dig
Jag är modern som nu gråter För deras död
Jag är den som ska se till Att du får betala
Rättvisa, rättvisa, rättvisa!
För alla kvinnor Som marscherar längs Reforma
För alla tjejer Som kämpar i Sonora
För de kvinnliga befälen Som kämpar för Chiapas
För alla mödrar som letar i Tijuana
Vi sjunger utan fruktan Vi kräver rättvisa
Vi skriker för varje försvunnen flicka
Låt oss höra det Vi vill leva
Se till att äntligen
Sätta stopp för kvinnomorden
Se till att äntligen
Sätta stopp för kvinnomorden
Och låt jorden darra
När vi skriker av kärlek
Och låt jorden darra
När vi skriker
Av kärlek
Undertexter: Gabriella Ekbom