Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Bună ziua! ‎Mă numesc Marisela Escobedo Ortiz.
‎Sunt mama ‎lui Rubí Marisol Fraire Escobedo.
‎Nu mă mai tem de nimic.
‎Nu mă mai tem nici de moarte, cel mai grav ‎lucru care mi se poate întâmpla.
‎Am înfruntat autoritățile, ‎l-am înfruntat pe guvernator,
‎i-am înfruntat ‎pe toți cei care mi-au ieșit în cale.
‎Oriunde ar fi acum fiica mea,
‎vreau să știe că o iubesc
‎și voi continua să lupt ‎până i se va face dreptate.
‎UN DOCUMENTAR ORIGINAL NETFLIX
‎Nu doresc nimănui acest strigăt de durere.
‎Ciudad Juárez a fost declarat ‎cel mai periculos oraș din lume.
‎Să fii femeie în acest oraș ‎e o condamnare la moarte.
‎Fiica mea nu mai este acum,
‎dar sunt eu aici, să vorbesc ‎în numele ei și să-i apăr drepturile.
‎UCIGAȘ ‎PEDEAPSA MAXIMĂ
‎A măcinat-o povestea asta?
‎Da.
‎- Dar pe tine? ‎- I-am stat mereu alături.
‎Marisela, nu uita, ‎suntem cu tine în lupta ta!
‎Mii de oameni din țară ‎s-au alăturat căutărilor.
‎N-o să mai doarmă liniștit.
‎O să-l caut toată viața ‎și tot o să-l găsesc.
‎Marisela vrea dreptate pentru fiica ei.
‎Bărbații care obișnuiesc ‎să fie violenți cu femeile
‎vor afla ‎că sentințele nu sunt doar pe hârtie.
‎RĂSPLATĂ 250.000 PESOS
‎Mă numesc Juan Manuel Fraire Escobedo.
‎Am 42 de ani.
‎Sunt din Ciudad Juárez.
‎JUAN MANUEL FRAIRE ESCOBEDO ‎FIUL MARISELEI ESCOBEDO
‎Sunt fiul Mariselei Escobedo.
‎Eram șapte persoane în familie.
‎Mama, tata, Rubí, Pablo, ‎Jessica, Alejandro și eu.
‎De la cel mic la cel mare.
‎De ce nu spui câteva cuvinte ‎pentru fiul tău?
‎Sunt fericită, Domnul să-l binecuvânteze! ‎Îi doresc să fie fericit.
‎Gata, nu te prosti.
‎Eram o familie unită.
‎Când mă duceam la lucru, ‎gătea fiica mea cea mare,
‎iar băieții aveau grijă de surori.
‎Eu eram asistentă, lucram și de noapte.
‎Îmi iubesc toți frații,
‎dar Rubí era cea mai mică, ‎era copila casei.
‎O luam peste tot cu mine, ‎fiindcă ai mei munceau.
‎FIUL MARISELEI ESCOBEDO
‎Rubí era lipsită de griji.
‎Era cea mai mică, ‎așa că îi cântam toți cântece.
‎Îi cântam și când a crescut, ‎ca s-o necăjim.
‎Era sănătoasă, deșteaptă,
‎frumoasă, după părerea mea și a multora.
‎Apoi a ajuns la adolescență.
‎Mama deschisese un atelier de tâmplărie ‎și un magazin de mobilă.
‎CHERESTEA ȘI MATERIALE MONGE
‎Într-o zi, ‎a venit un tip să ceară de lucru.
‎Avea soție și copil și căuta de lucru.
‎Mama i-a zis că nu face angajări,
‎dar voia să-l ajute, ‎așa că l-a lăsat să muncească în ziua aia.
‎Și el a rămas la lucru.
‎Tipul era Sergio.
‎Nepoatele mele mergeau la școală ‎în El Paso.
‎SORA MARISELEI
‎Într-o vară, Rubí s-a întors ‎cu sora mea în Ciudad Juárez.
‎Fiica mea mergea cu mine peste tot.
‎Uneori rămânea la magazinul de mobilă.
‎Așa l-a cunoscut pe băiatul ăsta, ‎Sergio Rafael Barraza.
‎Pe-atunci, Sergio era cu opt ‎sau nouă ani mai mare ca ea.
‎Avea vreo 20 sau 21 de ani, ‎iar Rubí avea doar 13 ani.
‎M-am opus relației lor.
‎Am consultat un avocat,
‎dar știam că ea n-o să vrea ‎să semneze nimic împotriva lui.
‎În cele din urmă, a luat-o la el.
‎O punea să stea în casă toată ziua,
‎izolând-o de restul familiei.
‎Mi-era groază că fiica mea o să mă urască
‎dacă mă băgam între ea ‎și bărbatul pe care îl iubea.
‎M-am hotărât să nu mă mai implic o vreme,
‎dar m-am înțeles cu frații ei ‎să țină legătura cu ea.
‎Eu încercam să mă înțeleg cu el, ‎să-i fiu prieten.
‎Ne doream altceva pentru sora noastră, ‎dar îl alesese pe el.
‎Nu poți să te bagi în viața omului.
‎După un an sau doi, ‎Rubí rămâne însărcinată.
‎Sarcina a făcut-o ‎să se apropie iar de mama.
‎S-a născut fetița,
‎dar tipul n-avea serviciu, ‎nu se descurca cu banii.
‎Îi ajuta mama.
‎Ea a început să vină acasă ‎și să plece seara târziu.
‎Mi-am închipuit că au probleme cu banii,
‎fiindcă avea grijă ‎să mănânce mereu la mine.
‎În fiecare seară îi dădeam bani, ‎50 sau 80 de pesos.
‎Apoi i-am lăsat să stea într-un apartament ‎pe care-l foloseam ca depozit.
‎L-am golit și le-am zis că pot sta acolo.
‎Totul părea să decurgă bine.
‎Într-o zi, m-am dus la apartament,
‎dar nu mai erau.
‎Mama s-a dus să-i caute ‎acasă la mama lui Sergio.
‎Ne-am dus acasă
‎și l-am găsit pe Sergio cu fiica lor.
‎Dar Rubí nu era.
‎A fost un semnal de alarmă. ‎Rubí nu și-ar fi lăsat fetița.
‎Sergio a venit la ușă, ‎l-am întrebat unde e fiica mea,
‎iar el mi-a zis că fugise cu altul.
‎Nu poți să-mi spui așa ceva. ‎L-am întrebat cu cine.
‎N-a vrut să ne spună.
‎N-am reușit să aflăm nimic, ‎așa că am plecat.
‎Ne-am întors a doua zi,
‎dar Sergio nu mai era, plecase.
‎Atunci am avut un presentiment urât.
‎Ceva era în neregulă.
‎DECEMBRIE 2008
‎Fiind mama ei, ‎am început imediat s-o caut.
‎Erau tot felul de semnale de alarmă. ‎I se întâmplase ceva.
‎Sunt toate legate ‎de criminalitatea organizată.
‎Președintele Felipe Calderón ‎susține că Mexicul nu a eșuat,
‎deși cartelurile drogurilor ‎au tot mai multă putere.
‎Polițiștii de la Parchetul General ‎din Chihuahua
‎au percheziționat barurile ‎din Ciudad Juárez.
‎Au fost arestați trei bărbați
‎care obligau femei…
‎În Juárez dispar des femei.
‎Era foarte posibil.
‎Când am început s-o căutăm pe Rubí,
‎ne petreceam nopțile ‎mergând prin barurile din centru,
‎prin bordeluri.
‎Vedeam fete de 14, 15, 16 ani ‎lucrând acolo…
‎ca prostituate.
‎Am căutat peste tot.
‎Uneori ajungeam în locuri periculoase.
‎Speram s-o găsesc.
‎Voiam s-o găsesc în locurile alea.
‎Dar nici urmă de ea.
‎Mama a așteptat o lună și jumătate ‎înainte să depună plângere la poliție.
‎Polițiști insistau s-o lase baltă.
‎Ziceau că nu există indicii ‎că ar fi pățit ceva.
‎Eram într-un stres continuu, ‎era un supliciu.
‎INVESTIGAȚII PERSOANE DISPĂRUTE
‎Am început căutările pe cont propriu.
‎M-am poticnit, m-am luptat, ‎am făcut slalom
‎doar ca să depun o plângere ‎pentru dispariția unei persoane.
‎PROCURATURA STATULUI CHIHUAHUA ‎ZONA DE NORD
‎Am vorbit cu rudele, ‎o să vorbesc și cu voi.
‎- Ne dați interviu? ‎- Sigur că da.
‎Am ocupat funcția de procuror general ‎al statului Chihuahua
‎din 2004 până în 2010.
‎Unitatea pentru persoane dispărute…
‎PROCUROR GENERAL ‎ÎN CHIHUAHUA (2004-2010)
‎…a deschis o anchetă ‎pentru a o găsi pe Rubí.
‎La începutul lunii februarie, ‎a fost o inițiativă
‎de distribuire a fluturașilor ‎cu pozele tinerelor dispărute atunci.
‎CULOAR SIGUR PENTRU FEMEI
‎RECOMPENSĂ 1.500.000 PESOS
‎Eu și familia mea am auzit despre asta ‎și ne-am hotărât să ne ducem.
‎Am venit și noi cu fluturași, ne-am dus ‎cu ei, i-am înmânat pe stradă.
‎AJUTĂ-NE S-O GĂSIM
‎Ne-am dus în cartierul 16 Septembrie,
‎unde locuia Sergio Rafael Barraza,
‎și am oferit o recompensă ‎tuturor celor care aveau informații
‎despre dispariția lui Rubí.
‎Îi spuneam mamei: ‎„O să ne spună cineva ceva.
‎Dacă s-a întâmplat ceva, ‎o să vorbească cineva.”
‎Într-o zi, ‎am primit un telefon de la un tânăr
‎care zicea că are informații ‎despre ceea ce a pățit Rubí.
‎Tânărul era din cartierul lui Sergio.
‎A sunat-o pe mama ‎și a rugat-o să se întâlnească,
‎fiindcă avea informații importante.
‎Ne era frică să ne întâlnim cu el. ‎Putea fi periculos,
‎având în vedere recompensa ‎pe care o ofeream.
‎S-a suit în camionetă, speriat de moarte,
‎și ne-a zis să plecăm de acolo.
‎M-a întrebat dacă eram mama lui Rubí. ‎I-am zis că da.
‎Îi tremura falca din cauza agitației.
‎A zis: „Ce am de zis este îngrozitor.”
‎Și a început să vorbească.
‎Într-o zi era cu un grup de prieteni
‎în cartier.
‎A venit și Sergio Rafael, părea agitat.
‎Voia să-l ajute cineva ‎să transporte niște mobilă.
‎A zis că Andy Alonso Barraza Bocanegra
‎s-a dus cu încă un tip ca să-l ajute.
‎După câteva ore, s-a întors ‎fratele lui Sergio și le-a spus tuturor:
‎„Fratele meu a ucis-o pe Rubí, ‎iubita lui.”
‎După aia a venit și Sergio Rafael,
‎iar băieții l-au întrebat ‎dacă era adevărat.
‎A zis: „Da, am omorât-o.
‎Am aruncat-o la groapa de gunoi.
‎Am băgat-o într-o pubelă
‎și i-am dat foc.”
‎L-am întrebat pe băiat ‎de ce-mi spune asta.
‎Mi-a explicat că sora lui fusese omorâtă,
‎iar mama lui i-a zis ‎să-și facă curaj și să vorbească.
‎Mama ne-a adunat pe toți laolaltă
‎și ne-a dat vestea cu lacrimi în ochi.
‎A fost o trezire bruscă.
‎Acum știam ce se întâmplase, ‎dar ne trebuia dovada.
‎Șovăia, dar mama l-a convins ‎să dea o declarație
‎și să depună mărturie.
‎Când, în sfârșit, a fost de acord, ‎au început să se miște lucrurile.
‎S-a deschis un dosar, ‎au fost numiți investigatori.
‎Abia când s-a întâmplat asta ‎au luat cazul în serios
‎și au început să caute trupul fiicei mele.
‎Stăteam pe capul lor fiindcă
‎eram sigură ‎că, fără mine, n-ar fi mișcat un deget.
‎Având această nouă informație, ‎au început să caute
‎rămășițele lui Rubí.
‎Întâi a început familia noastră să caute,
‎cu prietenii noștri ‎care au venit cu alți voluntari.
‎Mai aveam o umbră de speranță ‎că, poate, nu era adevărat.
‎E o zonă în care lumea aruncă oasele ‎și grăsimea de la porci și de la vaci.
‎E o groapă de gunoi ‎pentru resturi de animale.
‎Pentru mine era foarte greu,
‎dar o vedeam pe sora mea foarte puternică.
‎N-aveam de gând să mă opresc ‎până n-o găseam.
‎N-am găsit nimic.
‎Nici măcar un indiciu care să confirme
‎că sora mea era acolo.
‎N-ai caz de omucidere fără cadavru.
‎Marisela știa ‎că singurul care avea informații…
‎RUTH FIERRO ‎AVOCATA FAMILIEI ESCOBEDO
‎…despre ce pățise Rubí, ‎unde îi era trupul
‎și unde se afla nepoata ei era Sergio.
‎Dar se ascundea, era pe fugă.
‎Mama a fost cea care l-a găsit.
‎Nu autoritățile, ‎ci doar datorită căutărilor ei.
‎Cineva i-a vândut un pont mamei.
‎I-a dat numărul de telefon de unde locuia.
‎După două zile, au plecat la Fresnillo.
‎Mama, partenerul ei, ‎unchiul Ricardo și patru agenți.
‎L-a acuzat de răpirea nepoatei ei.
‎Conform legii, avea nevoie de autorizația ‎lui Rubí, considerată încă în viață.
‎Deci era vorba de trecerea ‎în alt stat cu un minor.
‎Sergio a fost arestat ‎pentru răpire de minori,
‎dar le-a spus imediat polițiștilor:
‎„Știu de ce mă arestați. Pentru Rubí.”
‎„N-am fost eu, n-am ucis-o eu.”
‎Poliția din Chihuahua l-a arestat ‎pe Sergio Rafael Barraza Bocanegra,
‎care a mărturisit ‎că a ucis-o pe Rubí Marisol.
‎Polițiștii erau niște profesioniști ‎foarte bine pregătiți
‎și l-au făcut să le dezvăluie locul ‎unde se aflau rămășițele lui Rubí.
‎L-au adus pe Sergio ‎înapoi în Ciudad Juárez.
‎A mărturisit că a ucis-o ‎și a aruncat-o pe șoseaua Camino Real,
‎undeva pe lângă niște cocini.
‎Presupusul asasin al lui Rubí Marisol
‎a condus autoritățile ‎la locul rămășițelor carbonizate.
‎Căutasem trupul lui Rubí peste tot,
‎dar n-am găsit nimic ‎până nu ne-a indicat locul.
‎Au cercetat zona
‎și au găsit rămășițele lui Rubí.
‎Dacă Sergio nu i-ar fi dus pe polițiști ‎acolo, n-am fi găsit-o niciodată.
‎Nici până în ziua de azi.
‎Mult mai târziu, am aflat…
‎că, trei zile înainte de omor, ‎Rubí îl părăsise definitiv.
‎Cred că Rubí își dăduse, în sfârșit, seama
‎că nu era bărbatul pe care îl credea ea.
‎I-a zis că-l părăsește, iar el a omorât-o.
‎A omorât-o.
‎După căutarea aia,
‎am bătut zona în lung și în larg ‎mai multe zile, de una singură,
‎încercând să mai găsesc ‎bucăți din trupul fiicei mele.
‎Pentru mine, ziua aia marchează ‎perioada de „dinainte” și „după”.
‎O vedeam pe mama adunând oase.
‎Am găsit un oscior al ei, ‎cred că era o vertebră.
‎Un oscior, atât.
‎Au fost zile pline de groază.
‎Mi-am dat seama că, dacă eu pățesc ceva,
‎omul ăsta ajunge iar pe străzi.
‎Nu înțelegeam de ce trebuia să fie acela ‎mormântul surorii mele.
‎Violențele împotriva femeilor ‎au scăpat de sub control în Ciudad Juárez.
‎Din anii '90 a început să devină vizibilă
‎problema femeilor dispărute, mai întâi,
‎și apoi a „femeilor asasinate”, ‎numite „femeile moarte din Juárez”,
‎deoarece conceptul de „feminicid” ‎nu era foarte clar pe atunci,
‎și nici semnificația, ‎accepția generală a acestuia.
‎Dosarele deschise cu zece ani în urmă
‎rămân nerezolvate până azi.
‎Povestea din Juárez ‎este și povestea
‎a feminicidului care nu încetează.
‎DREPTATE
‎După arestarea lui Sergio,
‎Marisela a primit custodia nepoatei sale.
‎Urma să înceapă procesul.
‎El avea să fie primul ucigaș de femei ‎judecat după noul sistem de justiție.
‎Ceea ce nu știu mulți e ‎că, în Mexic, sistemul acuzatorial
‎a fost implementat în Chihuahua în vederea ‎combaterii impunității feminicidelor.
‎Iar cazul Rubí a fost relevant ‎în acest sens.
‎Mama zicea mereu: „N-o să permit ‎ca Rubí să devină o statistică,
‎nici dacă va trebui să lupt toată viața. ‎N-o să permit asta.”
‎Cu o săptămână înainte, ‎începuse să defileze de la Procuratură
‎până la tribunal.
‎Suferind în urma uciderii brutale ‎a fiicei sale de către ginerele ei,
‎Marisela Escobedo Ortiz a continuat ‎protestele pe străzi mai multe zile,
‎cerând pedepsirea exemplară ‎a presupusului asasin.
‎- Ce revendicați? ‎- Pedeapsa maximă pentru ucigaș.
‎Nu mă voi mulțumi ‎cu o condamnare mai mică.
‎N-a ucis-o doar pe fiica mea, ‎a distrus o familie.
‎A lăsat-o pe nepoata mea fără mamă ‎și i-a negat fiicei mele dreptul la viață.
‎PEDEAPSA MAXIMĂ
‎- Încă o zi, doamnă? ‎- Da, încă o zi.
‎- Cât mai durează? ‎- Două zile, până vineri.
‎Acum e vremea procesului, ‎programat luni, la ora 10.00.
‎APRILIE 2010
‎Mă numesc Noel Rodríguez, ‎de la parchetul general.
‎Am lucrat la anchetă ‎și am susținut pledoaria la proces…
‎NOEL RODRÍGUEZ - PROCUROR
‎…în cazul Rubí Marisol Fraire Escobedo.
‎Ridicați-vă, intră judecătorii.
‎Am intrat în sala de tribunal
‎și îmi amintesc că era plină ‎de camere de luat vederi.
‎Familia lui Sergio era așezată ‎într-o parte a sălii,
‎iar familia Mariselei, în cealaltă, ‎împreună cu susținătorii.
‎Martorii au fost chemați la bară ‎în funcție de gradul de implicare,
‎începând cu mărturia ‎dnei Marisela Escobedo.
‎Știți de ce ați fost convocată ‎în fața acestui tribunal?
‎Da, știu.
‎MARTORĂ
‎Am venit să depun mărturie în cazul ‎uciderii fiicei mele, Rubí Marisol Fraire.
‎Am deplină încredere în dvs.
‎Știu că veți analiza cazul ‎și veți lua decizia corectă.
‎Apoi am ascultat mărturiile polițiștilor ‎locali care s-au ocupat de caz.
‎POLIȚIA MUNICIPALĂ
‎Am răspuns unui apel de la dispecerat
‎în care ni se solicita să mergem la gara ‎Delicias să vorbim cu un reclamant.
‎La interogatoriu, ne-a mărturisit
‎că fiul său vitreg s-a dus la el acasă
‎într-o stare de mare agitație,
‎deoarece își ucisese soția.
‎Vă amintiți numele reclamantului?
‎Rafael Gómez.
‎După ce Sergio Rafael a comis delictul, ‎a cerut ajutor ca să mute cadavrul.
‎În acest scop, a împrumutat un vehicul ‎care aparținea tatălui său vitreg.
‎Când tatăl vitreg s-a întors acasă ‎și a aflat ce s-a întâmplat,
‎s-a hotărât să anunțe poliția.
‎Când ați vorbit cu poliția, ‎ce le-ați spus agenților?
‎TATĂL VITREG AL LUI SERGIO BARRAZA
‎- Doar că o lovise. ‎- Cine lovise pe cine?
‎Că Sergio o lovise pe Rubí. ‎Polițiștii s-au dus să verifice,
‎dar n-au găsit pe nimeni la acea adresă.
‎Asta e tot ce știu. Nu știu altceva.
‎Era clar că și-a schimbat mărturia
‎pentru a acoperi fapta fiului său vitreg.
‎La interogarea încrucișată ‎am căutat contradicții
‎și ne-a fost clar că scopul lui ‎era acela de a-și ajuta fiul vitreg.
‎Apărarea are întrebări?
‎- Da. ‎- Vă rog.
‎CATALINA OCHOA - JUDECĂTOARE
‎- Ați intrat în casă, nu? ‎- Exact.
‎- N-ați găsit niciun cadavru, nu? ‎- Nu.
‎- Erau urme de sânge? ‎- De sânge? Nu.
‎JOEL MENESES - AVOCAT DIN OFICIU
‎- Ați căutat în toată casa? ‎- Da.
‎- Ați găsit cartușe goale? ‎- Nu.
‎- Apărarea nu mai are întrebări. ‎- Mulțumim, dle avocat.
‎Martorul protejat a declarat
‎că Sergio s-a dus la ei în ziua aceea
‎și le-a spus ‎că-i luase viața concubinei sale.
‎- Vă rog să ne spuneți numele complet. ‎- Angel Gabriel Valles Maciel.
‎Ce altceva ne puteți spune ‎referitor la evenimente?
‎Sergio ne-a spus că și-a ucis soția,
‎că apoi a ars-o
‎și a dus-o cu fratele lui ‎pe șoseaua Camino Real,
‎în spatele cocinilor de porci.
‎Cum ați aflat acest lucru?
‎Ne-a zis el.
‎Eram cu toții în jurul unui foc, ‎iar el ne-a povestit ce făcuse.
‎Cu ajutorul experților în antropologie ‎și arheologie medico-legală
‎au fost confirmate declarațiile ‎martorului protejat.
‎EXPERT ARHEOLOG ÎN MEDICINĂ LEGALĂ
‎Oasele sunt omenești.
‎Aparțin unui singur individ, ‎unei femei tinere.
‎Ați găsit urme de violență pe oase?
‎Da, am găsit.
‎Focul, locul unde au fost găsite oasele…
‎E un caz deosebit.
‎Bine, mulțumesc.
‎Doamnă, vă puteți adresa curții, ‎dacă doriți.
‎Vă rog să vă apropiați de microfon, ‎dacă doriți.
‎- Aveți cuvântul. ‎- Bună ziua, dnă judecător!
‎- Bună ziua! ‎- Aș dori să spun câteva cuvinte.
‎Vă rog.
‎Îmi cer scuze ‎dacă o să mă uit spre dl. Rafael Barraza,
‎Sergio Rafael Barraza, ‎deoarece mă adresez lui.
‎Acest bărbat, dnă judecător, ‎i-a luat viața fetiței mele.
‎Întâi, a păcălit-o ca s-o ia cu el,
‎s-o țină sub jugul lui.
‎Azi mă căiesc că nu m-am dus ‎s-o iau de lângă el.
‎Mi-ar fi fost mult mai ușor ‎să înfrunt ura ei
‎temporară, căci i-ar fi trecut ‎până la urmă,
‎decât să trăiesc ‎cu povara durerii de acum.
‎JUDECĂTOR
‎Am căutat-o, ‎așteptându-mă s-o găsesc îngropată,
‎fiindcă am crezut că o iubise
‎și că o îngropase undeva, ‎unde s-o poată jeli.
‎Dar n-a fost așa.
‎A aruncat-o, a ars-o.
‎A aruncat-o ca pe niște perle la porci.
‎Știi ceva, Sergio? Eu nu te iert.
‎Să te ierte Dumnezeu!
‎Dacă o să te căiești vreodată, ‎căci știu că încă n-ai făcut-o.
‎Dnă judecător, ‎încă nu știm cauza reală a morții,
‎dar mă bucur, fiindcă nu cred ‎că aș mai putea suporta altă durere.
‎Lasă s-o știe el,
‎să nu mărturisească nimic altceva. ‎Ne-au ajuns atrocitățile lui.
‎Știu că, într-o zi, o să fie mai bine.
‎N-o să mai fie nevoie de terapie.
‎Într-o zi, o să zâmbim iar, ‎căci ne-o cere viața.
‎Omul ăsta nu mi-a distrus doar viața.
‎Mi-a distrus sufletul, speranțele, ‎credința și convingerile.
‎O să trec peste asta ‎de dragul nepoatei mele.
‎De azi înainte, ‎omul ăsta nu mai există pentru mine.
‎Țineți-l dvs. Vă mulțumesc.
‎Vă mulțumim, dnă Marisela Escobedo Ortiz.
‎Legea acordă acest drept ‎și dlui Sergio Barraza Bocanegra.
‎Vă rog să vă apropiați de microfon. ‎Aveți cuvântul. Spuneți.
‎Vă rog să stați ‎cât mai aproape de microfon.
‎Bine, o să spun ceva.
‎Știu că, pentru dna Marisela,
‎răul făcut nu mai poate fi desfăcut.
‎Știu că a zis că nu mă iartă.
‎Dar vreau să-ți cer iertare, Marisela, ‎știu că ți-am făcut mult rău.
‎E adevărat, cum ai spus și tu: ‎Dumnezeu unde era?
‎Din păcate, nu-l cunoșteam pe Dumnezeu, ‎l-am descoperit acum, la închisoare.
‎Și…
‎N-am cuvinte. Asta e tot.
‎Le mulțumim tuturor ‎care au participat la acest proces.
‎Dezbaterile au luat sfârșit.
‎Curtea se retrage pentru deliberare,
‎iar părțile vor fi convocate ‎pentru citirea verdictului
‎la ora 13.30 fix, ‎în aceeași sală de tribunal.
‎AUTORITATEA JUDICIARĂ CHIHUAHUA
‎SALĂ DE DELIBERĂRI
‎Am ieșit în pauză.
‎Ziceam cu toții că va învinge dreptatea.
‎RUBÍ AVEA DREPTUL LA VIAȚĂ
‎SALA 1
‎Ne-am întors în sala de tribunal ‎și judecătorii au citit verdictul.
‎Ciudad Juárez, Chihuahua, ‎29 aprilie 2010.
‎Curtea s-a întrunit ‎și pronunță următoarea hotărâre…
‎Curtea îl achită în unanimitate ‎pe Sergio Rafael Barraza Bocanegra
‎de acuzarea de omucidere, ‎formulată împotriva lui…
‎- Bravo! ‎- Bravo!
‎Rubí!
‎La mulți ani! ‎Dumnezeu să te binecuvânteze!
‎De la Alejandra, Valeria, Paty și Toño.
‎Bunicii tăi.
‎Mama s-a născut la Piedras Negras, ‎în Coahuila, Mexic.
‎Acolo l-a cunoscut pe tata ‎și s-au căsătorit.
‎A făcut o școală de asistenți medicali.
‎Și, când a terminat școala,
‎i-au oferit o slujbă ‎la noul spital de stat
‎care fusese construit în Ciudad Juárez, ‎de-aia ne-am mutat acolo.
‎Și de-atunci a început ‎să se mărească familia noastră.
‎Sora mea era mereu fericită.
‎Îi plăcea să danseze, îi plăcea muzica.
‎Reușeam s-o fac mereu să râdă.
‎Mama era o persoană întreprinzătoare, ‎foarte muncitoare.
‎Prindea ocaziile din zbor.
‎Era mereu atentă la copiii ei,
‎voia să știe cum ne simțeam, ce făceam…
‎PRIETENA MARISELEI
‎Era o persoană foarte generoasă.
‎Era întreprinzătoare, ‎nu-i stătea nimic în cale.
‎Reușea să-i vândă smoală diavolului ‎și zăpadă eschimoșilor.
‎Odată am organizat ‎o petrecere de carnaval pentru copii.
‎I-a făcut pe toți să leșine de râs.
‎Arăta și se comporta foarte natural.
‎Purta perucă, își pusese un nas mare ‎și se fardase ca un clovn.
‎A fost o petrecere reușită, ‎s-au distrat toți copiii.
‎Mari avea trei băieți, ‎dar își dorea o fată.
‎Și-a dorit mereu o fată.
‎În sfârșit, ‎le-a avut pe Rubí și pe Jessica,
‎iar viața ei s-a schimbat complet.
‎Era mai fericită ca niciodată.
‎În poza asta e Rubí cu Marisela.
‎A fost ultima vacanță cu Rubí.
‎Cu nepoata mea.
‎Ne-am dus la Acapulco.
‎Organizam petrecerea ‎de ziua lui Rubí, la 15 ani.
‎După ceea ce a pățit Rubí,
‎Marisela s-a schimbat complet.
‎Îi dispăruse orice expresie din ochi, ‎avea o privire goală.
‎O mai ținea în viață doar dorința ‎de a găsi dreptatea.
‎Mi-am văzut prietena distrusă psihic… ‎Nu doresc nimănui așa ceva.
‎Nimănui.
‎N-o mai văzusem pe mama atât de devastată ‎până în ziua aia.
‎Și nici după aia. A fost singura dată.
‎S-a prăbușit pe o canapea din tribunal.
‎Mă năpădeau o groază de gânduri.
‎Voiam să-l omor pe Sergio, înțelegi?
‎Voiam răzbunare, asta voiam.
‎Era surprins și el. Nu înțelegea.
‎Era sigur că o să fie declarat vinovat.
‎Lumea din Ciudad Juárez, ‎cunoscuți și necunoscuți,
‎erau cu toții indignați.
‎După patru sau cinci ore,
‎Marisela era gata ‎să planifice ziua următoare.
‎Ne-am pregătit automat ‎pentru următorul marș de protest.
‎Mama fetei ucise ‎și câțiva membri ai familiei
‎au continuat să protesteze astăzi.
‎Ieri acei judecători au ucis-o din nou.
‎Au ucis-o iar cu verdictul ‎pe care l-au dat.
‎A mărșăluit zilnic zece kilometri
‎de la secția de poliție la tribunal,
‎batjocorind justiția și pe judecătorii ‎care l-au achitat pe Sergio.
‎VICTIMELE N-AU GARANȚII JURIDICE
‎A fost un circ.
‎Noi eram clovnii, ‎iar ei au fost cei care au râs la urmă.
‎Voiai dreptate? Ha, ha!
‎Dl Sergio Rafael Barraza Bocanegra ‎a fost achitat
‎deoarece sarcina probei ‎prezentată de acuzare…
‎RAFAEL BOUDIB - JUDECĂTOR
‎…nu a demonstrat în mod incontestabil ‎implicarea sa în omucidere.
‎Din păcate, cazul a intrat ‎pe mâna a trei incompetenți.
‎Trei angajați de la justiție, ‎căci nu pot fi numiți judecători.
‎Au absolvit un criminal ‎printr-o hotărâre „unanimă”.
‎După cum am zis de atâtea ori, ‎a fost un gest laș.
‎UNU = EROARE ‎TREI = ATROCITATE
‎Nu mai putem permite să fie ucise ‎și alte tinere în orașul nostru.
‎Dna Marisela Escobedo Ortiz ‎a mărșăluit azi goală,
‎acoperită doar cu poza fiicei sale, ‎Rubí Marisol.
‎M-au despuiat de toate drepturile,
‎inclusiv de dreptul de a-mi apăra fata.
‎Omul ăsta s-a dus și le-a spus tuturor ‎că a omorât o fată,
‎iar în ultima zi a procesului ‎i-a cerut iertare mamei.
‎- Cum interpretați asta? ‎- Trebuie să aplicăm legea.
‎NETZAHUALCÓYOTL ZÚÑIGA - JUDECĂTOR
‎Când am preluat această funcție, am jurat
‎să respect legile stabilite ‎prin Constituție,
‎nu să fac ce vreau sau ce simt eu.
‎Vrem să știm rapid ‎dacă judecătorii l-au exonerat
‎fiindcă sunt corupți ‎sau dacă guvernul local din Chihuahua
‎îi folosește pe judecători ‎drept țapi ispășitori.
‎Marisela Escobedo Ortiz ‎a susținut că nu-și va găsi liniștea
‎până când asasinul fiicei sale ‎nu va fi iar după gratii.
‎Dacă nu-mi vor face dreptate nici acum, ‎tot aici o să fiu.
‎O să merg mai departe.
‎E adevărat că n-au fost martori ‎sau dovezi de netăgăduit,
‎dar, dacă luăm în calcul ‎toate probele prezentate,
‎putem ajunge liniștiți la concluzia ‎că a participat la crimă.
‎Și nimeni nu-și cere iertare ‎pentru ce n-a făcut.
‎PROCUROR GENERAL ÎN ZACATECAS
‎Mulți ani, mărturisirea era dovada.
‎Dar multe mărturisiri ‎erau obținute prin tortură.
‎După reforma justiției din 2008,
‎mărturisirile n-au mai fost considerate ‎dovezi incontestabile.
‎Recunoașterea vinovăției nu mai e valabilă ‎în cazul autoincriminării,
‎mai ales dacă e obținută ‎în lipsa unui avocat.
‎Spre deosebire de alte crime, ‎cele care au loc acasă
‎sunt, de obicei, ‎fără martori și fără dovezi.
‎Dar în acest caz aveau destule informații ‎ca să stabilească faptele.
‎Am cunoscut-o pe Marisela ‎în ziua procesului,
‎când a fost achitat asasinul fiicei sale.
‎REPREZENTAT JURIDIC AL FAMILIEI ESCOBEDO
‎Eu și avocata Lucha Castro ‎eram în Ciudad Juárez.
‎Marisela s-a apropiat de noi
‎și a rugat-o pe avocata Lucha
‎s-o reprezinte.
‎Am devenit foarte apropiați.
‎AVOCATA MARISELEI ‎ȘI A DREPTURILOR OMULUI
‎Când am primit cazul, aveam două opțiuni:
‎să cer un nou proces ‎sau rejudecarea cauzei.
‎Dacă aș fi găsit vicii de procedură,
‎aș fi cerut un nou proces, ‎pentru a chema martorii iar la bară.
‎Dar, din ce am văzut ‎în dosarul cu ancheta respectivă
‎și după citirea transcrierilor ‎de la audieri,
‎singura opțiune era rejudecarea cauzei.
‎De aceea am făcut recurs ‎la Curtea de Apel.
‎Nu cerem altceva ‎decât să se facă dreptate.
‎Fără îndoială, ‎acest om i-a luat viața surorii mele.
‎Curtea de Apel a hotărât în unanimitate
‎revocarea sentinței de absolvire ‎a lui Sergio Rafael Barraza Bocanegra.
‎Acesta a fost găsit vinovat ‎de uciderea lui Rubí Fraire Escobedo.
‎Guvernul și-a spălat imaginea ‎și a scris o sentință pe hârtie.
‎Dar mie nu-mi e de folos, ‎fiindcă e doar o bucată de hârtie.
‎Ucigașul nu este încă adus ‎în fața justiției.
‎Scopul ei era clar: ‎să-l găsească pe Sergio Rafael Barraza.
‎A părăsit imediat statul, ‎fiindcă știa că va fi arestat.
‎Știa că nu mai durează mult.
‎După verdictul de vinovăție,
‎se presupunea că poliția trimisese mandat ‎de urmărire generală în toate statele,
‎ca să-i avertizeze în legătură cu fugarul, ‎cerând arestarea acestuia.
‎Poliția nu făcea niciun progres,
‎a trebuit să intervenim iar.
‎Intenționez să ajung ‎până în Ciudad de Mexico,
‎împreună cu alte mame ‎ale unor tinere dispărute,
‎care suferă la fel de mult ca mine.
‎A făcut o călătorie de protest ‎în toată țara.
‎A trecut pe la toate procuraturile: ‎„Uitați un mandat de arestare.
‎Acest om mi-a ucis fiica, a fost condamnat
‎și s-ar putea afla aici.”
‎Mărșăluia de la periferia orașelor ‎spre centru.
‎Așa a atras atenția mass-mediei.
‎Uneori autoritățile refuzau s-o primească,
‎dar ea îi aștepta ‎până când aceștia acceptau.
‎Oriunde ne duceam, ‎în toate orașele mici și mari,
‎nimeni nu știa nimic despre acest caz.
‎Comunicaserăm cu alte secții de poliție
‎și toate procuraturile știau ‎de mandatul lui de arestare.
‎„Căutați-l în statul vostru
‎și trimiteți-l la noi.” ‎Asta zice un mandat.
‎Primim mii de mandate
‎de la toate procuraturile din țară. ‎Mandatul lui Barraza era unul dintre ele.
‎RECOMPENSĂ PENTRU INFORMAȚII ‎CARE DUC LA ARESTAREA LUI
‎Nu vreau ca moartea fiicei mele ‎să fie în van.
‎Bărbații care obișnuiesc ‎să fie violenți cu femeile
‎vor afla ‎că sentințele nu sunt doar pe hârtie.
‎Nu există cale de întoarcere.
‎I-au întrebat pe muncitori,
‎s-au dus pe la toate barurile ‎pe unde s-ar fi putut duce.
‎Marisela se infiltra peste tot, ‎în ciuda riscului.
‎Era acolo cu familia ei ‎și cu alții care căutau dreptate.
‎După vreo trei săptămâni, ‎am ajuns în Ciudad de Mexico.
‎Mama a solicitat o întâlnire ‎cu președintele Felipe Calderón.
‎MEXICUL A FOST CONDAMNAT ‎PENTRU FEMINICIDE
‎Dar, clar, acesta a refuzat.
‎De ce manifestați?
‎Manifestăm împotriva feminicidului ‎și a traficului de ființe umane.
‎Cerem dreptate.
‎Venim din Ciudad Juárez ‎și mergem dintr-un oraș în altul,
‎cu fluturași cu ucigașul…
‎ÎMPOTRIVA FEMINICIDULUI ȘI A TRAFICULUI ‎DE PERSOANE - VREM DREPTATE
‎După ceea ce s-a întâmplat cu Rubí, ‎când Sergio a fost arestat în Fresnillo,
‎acesta avea deja altă iubită, ‎tot cam de vârsta lui Rubí.
‎Mama era sigură că e tot acolo,
‎fiindcă iubita lui era gravidă,
‎așa că, dacă nu putea sta aici, ‎sigur se dusese acolo.
‎În final, s-au dus în Zacatecas, ‎unde-l găsise Marisela prima oară.
‎Mergem prin orașe, urmăm diferite piste, ‎protestăm pe străzi.
‎Vreau ca lumea să știe că e un ucigaș.
‎Culmea, mama iubitei lui de acum ‎se numește Marisela, ca mine.
‎El o să-și amintească mereu de mine ‎și o să știe că sunt pe urmele lui.
‎O să-l caut prin toată țara, orice ar fi.
‎Dacă va trebui să trăiesc pe drumuri, ‎asta e.
‎Ne-am dus direct în locul ‎unde îl arestaseră pe Sergio.
‎Lipeam un afiș, când au venit două fete.
‎Credeam că l-au recunoscut ‎și le-am zis despre ce e vorba.
‎A venit și mama și a vorbit cu ele.
‎Le-a rugat să ne ajute.
‎Una dintre ele ne-a zis ‎că iubita lui de atunci era verișoara ei
‎și că știa unde e el.
‎Marisela aflase exact unde stătea,
‎așa că a sunat la poliție ‎și a zis: „E aici.”
‎Mama a încercat să explice cazul, ‎apoi a sunat în Chihuahua.
‎Au intrat prin față, ‎dar mai era și o curte goală în spate.
‎Eu am fugit prin spate ‎și, când m-am uitat în sus,
‎l-am văzut pe Sergio ‎ieșind pe geamul de la baie.
‎Erau niște scări ‎care duceau spre acoperiș.
‎Mi s-a urcat toată adrenalina la cap.
‎A luat-o la fugă și, când s-a lăsat în jos ‎să se ascundă, m-a văzut.
‎Avea expresia unuia ‎care se simte încolțit.
‎Poliția a fugit pe urmele lui ‎și s-au auzit focuri de armă.
‎I-au zis Mariselei: „L-am prins.”
‎Dar mai târziu i-au zis că scăpase.
‎Suspectul era înarmat…
‎PROCUROR ADJUNCT ÎN ZACATECAS
‎…și a tras în polițiști.
‎Am înconjurat zona, dar nu l-am mai găsit.
‎Când polițiștii și-au dat seama ‎că a scăpat,
‎atunci a apărut ‎poliția federală și armata.
‎Înconjuraseră zona, ‎trăgeau și focuri de armă.
‎Au tras câteva gloanțe la mișto.
‎Fugise de mult.
‎S-au făcut greșeli ‎în timpul procedurii de arestare.
‎Se pare că fusese anunțat ‎și a avut timp să fugă,
‎dar puteau să pună mâna pe el.
‎Mama a avut senzația că nu făcuseră nimic.
‎Au întrebat-o: „A fost greu de găsit?”
‎Iar ea le-a zis: „Nu, era exact ‎unde mă gândeam c-o să fie.”
‎A fost o operațiune prost organizată.
‎O operațiune eșuată.
‎Nu s-a întâmplat în timpul mandatului meu, ‎ci al procurorului precedent.
‎Înverșunarea Mariselei, ‎care era deja mare,
‎a atins o nouă culme, ‎după cum vă puteți imagina.
‎M-am simțit neputincioasă.
‎Nu-mi venea să cred că scăpase ‎după ce îl găsiserăm iar.
‎Să zicem că autoritățile intenționau ‎să-l prindă, în urma informației primite,
‎dar au dat rasol, fiindcă nu le păsa.
‎Polițiștii n-au cerut ajutoare ‎pentru că voiau recompensa.
‎Și nu puteau s-o pretindă, ‎căci era de datoria lor.
‎Dar au refuzat să cheme ajutoare.
‎Când dna Marisela a venit la mine, ‎la procuratură,
‎aveam în subordine 500 de polițiști, ‎iar mulți nu absolviseră nici liceul.
‎Și niciunul nu trecuse ‎niciun fel de test de încredere.
‎Puteai să ai încredere ‎în forțele de poliție pe atunci?
‎Nici pe departe.
‎O vedeam pe mama citind dosarul ‎și uitându-se la oase.
‎Citea la infinit aceleași lucruri.
‎Nu știam cum poate, doar era fiica ei.
‎Mi-a zis că-și impune ‎să se gândească că e altcineva.
‎„Nu mă gândesc că e Rubí, ci altcineva.”
‎Dar avea și momente de slăbiciune.
‎În public, ești puternic, îți faci curaj.
‎Dar, în particular, ‎mama avea căderi psihice.
‎Se prăbușea sub povara ‎atâtor întrebări fără răspuns.
‎N-aveam ce să-i spun, ‎puteam doar să-i fiu alături.
‎Să fiu alături de ea.
‎După aia, am rămas în Fresnillo ‎încă vreo două săptămâni,
‎căutându-l în toate satele.
‎Eram pe urmele lui.
‎Apoi am auzit zvonuri ‎că intrase în cartelul Zetas.
‎Ne gândeam că încearcă doar să ne sperie.
‎Au construit o rețea de informații ‎cu ajutorul vecinilor
‎și așa au aflat unde se mutase Sergio.
‎Au închiriat o casă în apropiere,
‎de unde puteau să vadă casa lui Sergio,
‎ca să-l supravegheze permanent ‎și să-l hărțuiască.
‎Am rămas la Fresnillo, în așteptare.
‎Au trecut o lună, două, dar nimic.
‎STRADA RUBÍ
‎Am auzit că era acolo, așa ne-a zis lumea.
‎Rămâneam în așteptare.
‎Și supravegheam.
‎Trecuseră două sau trei luni ‎fără să facem progrese.
‎Pe atunci, ‎mama conducea o Jetta mică, verde.
‎Foloseam binoclul, ca în filme.
‎Numai că ăsta era un film de groază.
‎Stăteam la pândă nopți întregi.
‎Stăteam cu mama în mașină ‎până la 4-5.00 dimineața.
‎L-aș fi recunoscut pe Sergio ‎de la un kilometru.
‎N-aveam nevoie de binoclu ‎ca să știu că era el.
‎Au intrat pe o stradă lăturalnică ‎și, când am întors,
‎camioneta venea spre noi, ‎cu farurile aprinse.
‎Știa că îl urmărim.
‎Știa mașina, o mai văzuse.
‎Când am văzut camioneta aia, ‎am fost aproape sigur
‎că acum lucra pentru cartel.
‎Atunci ne-am dat seama ‎că eram în mare pericol.
‎Ne-am gândit că puteau să ne facă ceva.
‎Cunoșteau cele două numere de telefon ‎ale lui Sergio Rafael.
‎Marisela a verificat evidența apelurilor.
‎Își ținea telefonul închis trei zile ‎și deschis, două zile.
‎Niciun apel timp de trei zile ‎și mai multe după aia.
‎Așa lucrează Zetas.
‎Când am descoperit schema asta, ‎am avut confirmarea că lucra pentru Zetas.
‎Nu-i mai spuneau Sergio, ‎ci „comandantul Bambino”.
‎Își tot schimba numele, ‎avea nume de scenă.
‎Pe când îl căutam pe Sergio, ‎am dat de cineva care îl cunoștea.
‎Când a început să vorbească cu mama, ‎femeia i-a spus câte în lună și în stele.
‎Ne-a dat și informații ‎pe care nu le cerusem,
‎unde se află adăpostul, ‎numele șefului lor,
‎chiar și locul unde ascundeau armele, ‎mult mai mult decât cerusem.
‎Agenții de poliție ne-au zis ‎că au nevoie de permisiunea cartelului
‎ca să intre în oraș și să-l aresteze.
‎Dacă Zetas nu voiau să-l predea, ‎ei nu puteau să-l aresteze.
‎Se pare că începuse să devină important.
‎Chiar avea legături ‎cu cartelul de droguri Zetas.
‎Am vorbit separat cu mama, ‎atât eu, cât și unchiul Ricardo.
‎I-am zis ‎că informația asta complica situația.
‎Dacă lucra cu cartelul, ‎se schimbau lucrurile.
‎Știm cu toții că există o înțelegere
‎între autorități ‎și organizațiile criminale.
‎Nu primeam niciun fel de ajutor.
‎Nu tu camere de filmat, nu tu poliție… ‎Nu ne răspundeau nici la telefon.
‎Absolut niciun fel de ajutor.
‎În cele din urmă, ne-am dat seama ‎că nu mai avem cum să-l găsim.
‎Ne-am întors în Chihuahua, ‎unde era un guvernator nou
‎și un procuror nou al statului.
‎Pe perioada alegerilor, ‎actele violente se intensifică.
‎César Duarte a convins alegătorii ‎punând accentul pe siguranța publică.
‎GUVERNATOR AL CHIHUAHUA
‎Îmi încep mandatul cu un scop fundamental.
‎Vreau ca lumea să-și aducă aminte de mine
‎ca de guvernatorul care a fost în stare ‎să impună ordinea în Chihuahua.
‎PATRICIA MAYORGA - ZIARISTĂ
‎Instalarea lui s-a făcut ‎cu surle și trâmbițe.
‎Erau lumini peste tot, pe străzi.
‎Lumea îl aclamă fericită pe César Duarte.
‎Se duce la marginea scenei ‎pentru a saluta mulțimea.
‎Când ne-am întors, ‎mama s-a hotărât să-și instaleze cortul
‎în fața Palatului Guvernului.
‎PALATUL GUVERNULUI
‎Mărșăluise deja prin toată țara.
‎Fusese în capitală, îl găsise pe Sergio.
‎Terminase toate resursele.
‎Ce mai putea să facă? Doar să stea acolo.
‎A început pe 5 decembrie.
‎Eu făceam naveta din Juárez, ‎dar unchiul a rămas cu ea.
‎DREPTATEA E PRIVILEGIUL GUVERNANȚILOR
‎Ucigașul mai e în Mexic?
‎Da, și e pe cale să devină vânător, ‎iar eu, vânatul.
‎Se așteaptă să mă ascund,
‎dar eu refuz acest lucru. ‎N-are decât să mă omoare aici.
‎V-a zis ceva, v-a amenințat?
‎Da, el și familia lui m-au amenințat.
‎Lucrează deja ‎pentru o organizație criminală.
‎Ce mai așteaptă guvernul? ‎Ca el să mă omoare?
‎S-o facă, dar aici.
‎Singurele lucruri pe care nu le-a făcut ‎au fost cele ilegale.
‎Nu pentru că îi era frică, ‎ci pentru că nu-i permitea legea,
‎iar ea a ales să respecte legea.
‎UNIVERSITATEA AUTONOMĂ CHIHUAHUA
‎Pe 8 decembrie ‎e aniversarea Universității Chihuahua.
‎În timpul protestului, a auzit ‎că va fi prezent și guvernatorul Duarte,
‎așa că a luat un afiș ‎și s-a dus la conferința de presă.
‎În timpul discursului guvernatorului, ‎s-au ridicat și l-au desfăcut.
‎„Dreptatea e privilegiul guvernanților.”
‎Făcea aluzie la răpirea ‎fratelui procurorei Patricia González.
‎În acel caz, ‎au prins răpitorii în câteva zile.
‎Când l-au răpit pe nepotul ‎lui César Duarte, s-a întâmplat la fel.
‎Dreptatea le este rezervată ‎doar înalților funcționari publici.
‎În cazul fratelui fostei procurore, ‎i-au prins pe criminali în două săptămâni.
‎RUBÍ - DREPTATE FURATĂ
‎Cum s-au ocupat de cazul fratelui dv. ‎și de ce s-a înfuriat Marisela?
‎Nu știu de ce a deranjat-o pe Marisela,
‎deoarece cazul fratelui meu ‎n-avea nicio legătură.
‎Când a desfăcut afișul,
‎se vedea pe fața lui Duarte că era agasat.
‎Nu tolera niciun fel de critici, ‎nici măcar constructive.
‎Mama unei victime, ‎mai ales fiind vorba de o femeie,
‎care îl expunea în acest fel,
‎cu atâta hotărâre și forță,
‎prin informațiile pe care le avea,
‎l-a călcat evident pe nervi.
‎Furios, guvernatorul a trimis-o ‎la procurorul general, Carlos Salas.
‎CARLOS MANUEL SALAS ‎PROCUROR GENERAL ÎN CHIHUAHUA (2010-2013)
‎A întrebat-o dacă vrea să se întocmească ‎un raport cu informațiile ei.
‎Ea a fost de acord.
‎Și a început…
‎În statul Zacatecas, orașul Fresnillo…
‎Pe stradă, a primit…
‎A furnizat toate informațiile ‎pe care le aflase.
‎Tot ce făcuse.
‎ÎNFĂȚIȘARE ‎MARISELA ESCOBEDO
‎AM VĂZUT AGENȚII FEDERALI…
‎Nu știu cât timp le-a luat.
‎VIN ÎN INSTANȚĂ SĂ OFER INFORMAȚII ‎CARE SPER SĂ FIE FOLOSITE…
‎Apoi s-a întors la locul ei din piață.
‎Procurorul de stat și-a dat cuvântul.
‎Cred și de data asta promisiunile lor.
‎Vreau să cred că o vor face în curând.
‎Din păcate, am primit asigurări ‎și din partea administrațiilor precedente,
‎dar n-am obținut nimic.
‎Eu am încredere în procuror, ‎sper să-și țină cuvântul.
‎Sper să reușească de data asta, ‎dar eu voi aștepta aici.
‎Aveam de gând să ne petrecem ‎Crăciunul și Anul Nou acolo,
‎unchiul Ricardo, mama și cu mine,
‎până se întâmpla ceva. ‎Trebuia să se întâmple.
‎Părea puternică, dar mai ceda uneori.
‎Îmi spunea că se săturase de rahatul ăsta.
‎Exact așa a spus.
‎Începând de la guvernator ‎și până la funcționarii de sub el.
‎Există dreptate ‎în această țară și în acest stat.
‎De ce? Pentru că a existat ‎pentru guvernatorul César Duarte.
‎RECOMPENSĂ 100.000 PESOS
‎Există și pentru fosta procuroră ‎Patricia González.
‎De câte ori ne duceam în piață, ‎treceam pe la ea.
‎Încercam s-o convingem ‎să accepte un armistițiu
‎în perioada sărbătorilor, ‎mai ales pentru sănătatea ei mintală,
‎ca să-și recapete forțele, ‎dar nu reușeam s-o convingem.
‎Nimic de pe lumea asta ‎nu-i zdruncina hotărârea.
‎16 DECEMBRIE 2010
‎Era periculos să stai acolo, ‎mai ales noaptea,
‎în special de când Sergio era protejat ‎de cartel.
‎În ziua aia, pe 16 decembrie,
‎făcea niște podoabe de Crăciun
‎și a zis că o să aștepte până pe 25 ‎să cumpere brad,
‎fiindcă atunci o să coste mai ieftin.
‎Era hotărâtă ‎să-și petreacă Crăciunul în piață.
‎În seara aia, ca în fiecare seară,
‎a început să facă puțină ordine ‎pe la ora 20.00.
‎S-a apropiat o mașină.
‎Ea l-a văzut că se apropie.
‎A traversat strada în fugă.
‎Dar el a împușcat-o.
‎DREPTATE
‎Mi-am sunat frații și ne-am dus acasă.
‎Nu știam cum mă simt, ‎nu puteam nici să plâng.
‎Mă simțeam neputincios, frustrat, ‎nu știu cum să vă explic.
‎Împreună cu frații mei,
‎ne-am dus în Chihuahua în noaptea aia, ‎după corpul mamei.
‎Eram cutremurați. ‎E greu de descris în cuvinte.
‎Plâng și acum.
‎Pe-atunci n-am fost șocat, ‎fiindcă mă așteptam.
‎Știam că o să se întâmple.
‎Dar speram în van ‎că poate o să se termine altfel.
‎Opinia publică este indignată ‎de uciderea dnei Marisela Escobedo Ortiz,
‎care a fost asasinată azi-noapte.
‎A fost asasinată ‎în fața Palatului Guvernului,
‎în timp ce protesta ‎cerând arestarea ucigașului fiicei sale.
‎Marisela Escobedo, o mamă care voia ‎să-i facă dreptate fiicei asasinate,
‎a fost împușcată ‎în fața guvernului din Chihuahua.
‎Marisela refuză să accepte
‎că trăiește într-o țară fără justiție.
‎Înainte de Crăciun, în Ajun,
‎când voia să organizeze ‎o masă mare cu cei din jur,
‎se apropie un bărbat și o împușcă în cap,
‎în fața poliției.
‎César Duarte e în legătură directă cu noi. ‎Bună dimineața, dle guvernator!
‎- Bună dimineața, Carlos! ‎- Ce s-a întâmplat?
‎Ce informații ați obținut ‎din imaginile video?
‎Avem declarația fratelui ei, ‎care a fost martor la crimă.
‎Ne-a furnizat descrierea infractorului ‎și acum îl căutăm.
‎Marisela, nu uita, ‎suntem cu tine în lupta ta!
‎MAI BINE MOR ÎN PICIOARE ‎DECÂT SĂ TRĂIESC ÎN GENUNCHI
‎Marisela, nu uita, ‎suntem cu tine în lupta ta!
‎Cea mai tare femeie din Juárez! Fără egal!
‎Mama mea! Marisela Escobedo Ortiz!
‎- Marisela trăiește! ‎- Lupta continuă!
‎Indignarea oamenilor atinsese ‎punctul culminant
‎și au urmat multe manifestații ‎de amploare,
‎ca cea cu lumânările aprinse ‎din jurul Palatului Guvernului.
‎Lumea lăsa lumânările și pleca acasă.
‎Era o zi friguroasă.
‎Era o atmosferă diferită, ‎de parcă orașul ar fi fost paralizat.
‎Chiar dacă n-o cunoșteai ‎sau doar auziseși de ea,
‎chiar dacă o văzuseși doar de departe, ‎o simțeai aproape de tine.
‎A avut loc o revărsare de iubire ‎pentru ea,
‎dar și de indignare, și de teamă.
‎Am văzut prima oară înregistrarea ‎în Chihuahua.
‎E greu să vezi ‎cum e omorât un om pe care-l iubești.
‎E…
‎Nu pot să explic, ‎dar e al dracului de greu.
‎Și…
‎Asta a fost. Murise mama.
‎Marisela Escobedo Ortiz s-a întors ‎în Ciudad Juárez în dric.
‎Coșciugul, însoțit de fiii ei ‎și de poliția de stat,
‎a fost întâmpinat de prieteni ‎și de locuitori la intrarea în oraș.
‎Ne-am adunat aici cu toții…
‎pentru a ne lua rămas-bun de la mama mea, ‎fiindcă nu mai e printre noi.
‎Corpul ei e aici,
‎dar sufletul ei e cu Dumnezeu.
‎A luptat până la ultima suflare ‎și a murit în prima linie.
‎Cum a zis fratele meu, ‎mama a fost o eroină,
‎fiindcă a făcut ce n-a făcut nimeni ‎vreodată în orașul ăsta.
‎S-a luptat singură,
‎pe vânt și pe ploaie.
‎Chiar și când părea că se prăbușește,
‎când l-au eliberat ‎pe ucigașul surorii mele,
‎s-a ridicat din nou…
‎și ne-a arătat ‎ce înseamnă tăria de caracter.
‎Vă rog pe toți ‎s-o aplaudați din suflet pe mama.
‎Când aveți îndoieli ‎și nu știți ce să faceți,
‎când nu știți cum să vă apărați drepturile ‎și cum să luptați,
‎amintiți-vă de Marisela Escobedo.
‎MARISELA ESCOBEDO ORTIZ
‎DOMNUL MĂ PAȘTE ‎ȘI NIMIC NU-MI VA LIPSI
‎COPIII ȘI NEPOȚII EI
‎Mi s-a părut că ziua și noaptea aia ‎au durat o veșnicie.
‎Am dormit doar câteva ore. ‎Ne-am trezit a doua zi
‎și am plecat cu soția și cu fiica mea. ‎Soția era gravidă.
‎Am văzut că ardea ceva în depărtare.
‎E un incendiu la un depozit de cherestea.
‎Bulevardul Oscar Flores ‎a fost închis circulației.
‎Pompierii continuă să lucreze.
‎Partenerul de viață al mamei ‎era cel care deschidea depozitul,
‎dar în ziua aia n-o făcuse, ‎în urma celor întâmplate.
‎I-au dat foc ‎cu tot cu fratele iubitului mamei.
‎Au ars totul din temelii.
‎CUMNATUL MARISELEI UCIS ‎DEPOZITUL EI DE CHERESTEA INCENDIAT
‎Se numea Manuel.
‎După vreo două ore, i-au găsit cadavrul
‎cu o pungă pe cap ‎și un cablu un jurul gâtului.
‎Am aflat apoi că veniseră și după mine.
‎Veniseră unii după ce plecasem eu.
‎Au încercat să intre cu forța, ‎mă voiau pe mine.
‎Atunci mi-am dat seama
‎că eram toți în pericol.
‎Trebuia să plecăm. ‎Nu mai puteam sta acolo.
‎fiul Mariselei Escobedo a cerut azil ‎politic în Statele Unite…
‎Se teme pentru viața lui ‎după uciderea mamei sale.
‎Le-a dat cineva cartea de vizită, ‎să mă sune…
‎BIROU DE AVOCATURĂ
‎…și i-a trecut podul.
‎AVOCATUL FAMILIEI ESCOBEDO
‎„Și lucrurile noastre? Afacerile noastre?”
‎Polițiștii federali au zis: ‎„Noroc că mai sunteți în viață.”
‎Era mesajul ‎pe care-l dădeau familiei lui Juan.
‎„Trăiți, idioților, lăsați-o baltă.”
‎Când expui hibele din sistem
‎și legătura dintre guvern și carteluri,
‎îți riști viața.
‎Problema aici și în Juárez ‎e că, în aceeași secție de poliție,
‎poți avea zece polițiști la o masă
‎împreună cu reprezentanții ‎a trei organizații criminale.
‎Am mai spus-o și o repet:
‎Marisela și-a semnat ‎propria sentință la moarte
‎când a dat declarația din biroul ‎procurorului general din Chihuahua.
‎Cred că atunci
‎s-au hotărât s-o elimine, ca să dispară ‎și informațiile pe care le avea.
‎E o crimă de stat, ‎deoarece statul „a avut de beneficiat”,
‎în ciuda scandalului mediatic inițial,
‎când o persoană atât de critică ‎și de tranșantă și-a pierdut viața.
‎Cei care vor să tulbure apele,
‎cei care spun că ceea ce s-a întâmplat, ‎și care ne doare pe toți,
‎se poate numi crimă de stat, ‎se înșală amarnic.
‎În Chihuahua, guvernatorul ‎n-are legături cu grupările criminale!
‎Probabil că asasinii știau
‎că pot s-o omoare în noaptea aia, ‎fără să fie pedepsiți,
‎în pragul palatului, în ciuda luminilor
‎și a camerelor.
‎A fost o intervenție autorizată, ‎dacă nu chiar ordonată de stat.
‎N-au protejat-o, au lăsat-o singură.
‎Stătea în piață ‎pentru că nu mai avea niciun sprijin.
‎Nici măcar n-o ajutau pe Marisela ‎să-l găsească pe Sergio.
‎Marisela n-ar fi murit ‎dacă am fi continuat ancheta.
‎Dar mandatul meu se terminase de mult. ‎Un mandat durează șase ani.
‎Era mai ușor s-o omoare pe ea ‎decât să-l aresteze pe Sergio.
‎Ceea ce n-au știut a fost ‎că n-aveau să-i închidă gura.
‎Știam că nu se terminase.
‎Încă nu se terminase.
‎I-am spus…
‎că voi deveni ‎susținătorul legal al luptei sale,
‎atâta timp cât va dori să continue lupta.
‎M-am hotărât s-o continui, ‎dar de pe pământ american.
‎O s-o fac peste graniță, ‎să vedem ce se întâmplă.
‎RUBÍ - DREPTATE FURATĂ ‎DREPTATEA E PRIVILEGIUL GUVERNANȚILOR
‎Nu vin să ceară cartea verde, ‎vin să ceară dreptate.
‎Am văzut escrocheriile guvernului mexican ‎de aici și din Mexic.
‎CONSULATUL MEXICULUI
‎Vrem să le cerem public ‎să-și dea seama de ceea ce facem.
‎O să se simtă deranjați, o să se înfurie,
‎dar n-am venit să ni-i facem prieteni, ‎ci să facem dreptate.
‎NICARAGUA ‎PROTESTATARII CONDAMNĂ FEMINICIDELE
‎Dreptate!
‎Azi au avut loc proteste în toată lumea
‎pentru denunțarea asasinării Mariselei.
‎Opriți violența împotriva femeilor!
‎„OMOARĂ-MĂ ÎN FAȚA PALATULUI!”
‎Costul politic pentru noua administrație ‎din Chihuahua era foarte mare.
‎Se confruntau cu o mare problemă, ‎deoarece cineva fusese omorât la ușa lor.
‎După întâlnirea cu procurorul general, ‎după denunțarea guvernatorului
‎și punerea într-o lumină proastă ‎a fostului procuror, e ucisă la ușa lor.
‎Ca să nu mai vorbim de protestele ‎societății. Deci era necesitatea urgentă
‎de a-și demonstra capacitatea
‎de a rezolva un astfel de caz.
‎- Ați făcut vreun progres? ‎- Procuratura face pași înainte.
‎S-au descoperit și alte elemente ‎care au fost adăugate la dosar.
‎Sperăm ca acest caz ‎să fie rezolvat curând.
‎- Și cazul lui Sergio Barraza? ‎- E același caz.
‎Probabil că au primit ordin
‎să închidă cazul, ‎având în vedere câtă vâlvă făcea.
‎Autoritățile au anunțat ‎că l-au prins pe ucigașul Mariselei
‎și că au probele necesare ‎pentru a dovedi crima.
‎José Enrique Jiménez Zavala, ‎zis și Wicked, a fost reținut
‎ca fiind presupusul ucigaș ‎al activistei Marisela Escobedo.
‎Am încheiat în sfârșit ‎o anchetă de lungă durată,
‎ce a culminat cu arestarea
‎celui care a înfăptuit crima.
‎Eu sunt răspunzător ‎de omorârea dnei Escobedo.
‎Am urmat ordinele primite de la gruparea ‎criminală din care fac parte.
‎L-au prezentat ca pe ucigașul mamei mele
‎și l-au acuzat și de alte crime, ‎care au fost comise într-un bar.
‎PERLA MÁRQUEZ - AVOCATĂ DIN OFICIU
‎Am lucrat ca avocată din oficiu ‎pentru statul Chihuahua.
‎- Cum vă numiți? ‎- Perla Márquez, avocată din oficiu.
‎Mi-a zis doar:
‎„Eu am omorât-o. Vreau să terminăm odată. ‎Asta e tot.”
‎Ce ne poți spune despre prima imagine?
‎Sunt lângă Palatul Guvernului.
‎În timp ce mă apropiam de ea, ‎mi s-a înțepenit arma.
‎Am fugit după ea.
‎Cred că aici reîncărcam arma.
‎Cred că aici am prins-o din urmă ‎și am împușcat-o.
‎Avem toate astea și dovezile ‎celorlalte crime comise anterior.
‎A mărturisit, iar arma e aceeași.
‎Am formulat capete de acuzare solide.
‎Vreau să-mi asum răspunderea ‎pentru ce am făcut
‎și să plătesc consecințele ‎propriilor alegeri, cum se spune.
‎Avocata Mariselei nu crede ‎că el e ucigașul.
‎Folosește expresii ‎de genul „i-am luat viața”.
‎Criminalii spun de obicei ‎„am ucis-o” sau „am lichidat-o”.
‎Cine recunoaște o crimă de bună voie?
‎Procuratura trebuie ‎să dovedească vinovăția.
‎Ce probe efective au?
‎Totul s-a bazat pe mărturisirea lui.
‎S-a dovedit ‎doar că a fost ucisă cu arma lui,
‎nu și că el ar fi tras, ‎ceea ce e cu totul altceva.
‎Familia a avut o reacție semnificativă.
‎„Aveți omul greșit, cazul nu e rezolvat.”
‎Fratele Mariselei, Ricardo, ‎spune că nu Zavala e ucigașul,
‎pentru că el era cu ea ‎și a văzut ucigașul de aproape.
‎Eu nu-l puteam identifica ‎că n-am fost acolo,
‎dar a fost Ricardo.
‎Iar Ricardo mi-a zis ‎că n-ar putea uita vreodată fața tipului.
‎Portretul-robot al ucigașului ‎prezintă multe asemănări
‎cu omul pe care l-au adus ei, ‎dar nu e asasinul mamei mele.
‎Asasinul Mariselei Escobedo ‎e Andy Barraza.
‎Andy e fratele lui Sergio, ‎care a omorât-o pe Rubí, sora lui Juan.
‎Asta e poza lui Andy Barraza Bocanegra.
‎L-am cunoscut pe Andy ‎cu puțin înainte ca Rubí să fie ucisă.
‎Ieșise de curând de la școala de corecție.
‎Ricardo nu-l întâlnise niciodată pe Andy.
‎Nu-l mai văzuse până în noaptea aia.
‎Marisela Escobedo a depus o plângere ‎la procuratura din Chihuahua,
‎în care îl acuza pe Andy Barraza ‎că s-a dus la ea acasă pentru a o ucide.
‎Andy le spusese celor din cartier
‎că avea de gând s-o omoare pe mama, ‎că vrea să termine cu ea.
‎Am comunicat informația asta parchetului,
‎dlui César Peniche.
‎CONSULATUL GENERAL AL MEXICULUI
‎Am discutat puțin cu el.
‎CÉSAR PENICHE
‎DELEGATUL PROCURORULUI GENERAL ‎ÎN CHIHUAHUA (2010-2015)
‎Am obținut informații suplimentare ‎și am programat o declarație.
‎Le-am cerut să efectueze o verificare ‎prin alinierea mai multor poze diferite.
‎Printre ele, era și o poză cu Andy.
‎Și Ricardo l-a identificat imediat ‎ca fiind ucigașul.
‎ÎI RECUNOSC PE ACEST OM ‎CA FIIND UCIGAȘUL SURORII MELE
‎- Tu ai ucis-o? ‎- Da, eu.
‎Ești sigur? Ai vreo îndoială?
‎Nu cumva erai drogat
‎și ai crezut că ai făcut-o tu, ‎dar a fost altcineva?
‎Eram mereu drogat, dar eram conștient.
‎Familia a insistat că n-a fost Wicked ‎și l-a indicat pe asasin,
‎dar procurorii au ignorat informația.
‎Nici măcar n-au luat-o în considerare ‎la dosar.
‎Strategia mediatică a fost aceea ‎de a bate toba că Wicked era de vină.
‎CENTRUL DE READAPTARE SOCIALĂ ‎AQUILES SERDÁN, CHIHUAHUA
‎Totul s-a schimbat într-o zi ‎când mi-a zis: „Ajunge.
‎Nu mai suport, ‎pentru că n-am omorât-o eu.”
‎A fost torturat ca să mărturisească ‎toate crimele de care era acuzat.
‎Îi amenințaseră soția și fiul.
‎De-aia a acceptat să spună ce voiau ei.
‎L-am informat imediat pe judecător
‎și am cerut inițierea ‎Protocolului de la Istanbul.
‎Protocolul este un test prin care ‎se stabilește dacă cineva a fost torturat.
‎I-am spus ‎că ar trebui să mergem la proces.
‎Mă gândeam că aveam mari șanse ‎să ne apărăm cu succes.
‎Nu uitați că fratele Mariselei ‎fusese de față când a fost ucisă,
‎deci aveam un martor ocular.
‎Ne-am pregătit foarte serios ‎pentru procesul de judecată.
‎Dacă familia spune că cineva e ucigașul, ‎iar statul zice că e altcineva,
‎trebuie s-o dovedească în instanță. ‎Dar ar putea fi absolvit.
‎La 31 decembrie 2014, ‎procuratura a anunțat
‎că Wicked murise ‎în urma unui atac de cord grav.
‎Mama lui Wicked a cerut ‎să se facă autopsia cadavrului fiului ei.
‎Și au fost nevoiți ‎să-și recunoască minciuna.
‎Autoritățile și-au retras declarația ‎referitoare la cauza morții lui Wicked.
‎Au dezvăluit că n-a murit de infarct,
‎ci a fost strangulat de colegul de celulă,
‎pe nume Jaime Noel Cuevas, zis „Jimmy”.
‎A fost asasinat într-un penitenciar ‎de maximă siguranță.
‎Mi-am dat seama ‎că puteam să le dau toate dovezile
‎că fusese altcineva, ‎i le puteam pune în brațe,
‎dar tot degeaba, ‎fiindcă nu-i interesa adevărul.
‎E nevoie de transparență
‎din partea autorităților implicate atunci.
‎Cazul este încă deschis? Continuați ‎să anchetați asasinarea Mariselei?
‎Sau cazul a fost închis?
‎Din câte îmi amintesc, cazul s-a încheiat
‎cu acuzarea lui Wicked.
‎Odată cu moartea individului ‎și a posibilului său complice,
‎chestiunea a fost încheiată.
‎Îți dai seama ‎că bătălia e pierdută din start, înțelegi?
‎În ziua aia, ‎când eram lângă coșciugul mamei,
‎i-am promis că o să mă zbat cât pot
‎ca să-i fac dreptate lui Rubí.
‎Și am făcut-o.
‎Dar a trebuit să accept până la urmă ‎că nu putea fi o urmărire pe viață.
‎Eram vlăguit ‎din punct de vedere mental și emoțional.
‎Ai senzația că-ți rămâne doar ura.
‎La început, pare că-ți dă forță, ‎dar pe urmă te roade din interior.
‎Nu puteam să fiu fericit, să fiu liniștit.
‎Mă sculam dimineața și mă gândeam la mama.
‎Mă gândeam la Andy și la Sergio.
‎Unul dintre oamenii cei mai căutați ‎din statul Chihuahua a murit.
‎Procuratura Generală a confirmat ‎moartea lui Sergio Rafael Barraza.
‎După ce a rămas neidentificat ‎șase zile la morga din Zacatecas,
‎corpul lui Barraza a fost identificat ‎și revendicat de soția lui.
‎Barraza a fost ucis de soldați ‎într-un schimb de focuri, pe 16 noiembrie.
‎A fost răpus ‎ca urmare a activităților sale criminale.
‎N-a fost rezultatul unei arestări.
‎N-a executat pedeapsa de 50 de ani ‎pentru care se luptase Marisela.
‎A fost singurul responsabil ‎de uciderea lui Rubí.
‎În ceea ce privește ‎celălalt caz dirijat de el,
‎adevăratul criminal a fost și el arestat.
‎Cazul Mariselei a fost închis.
‎Cu Sergio Barraza mort, se închidea cazul.
‎Asta spune multe despre modul ‎în care este concepută justiția
‎de către autorități și de actualul guvern.
‎Cazul e închis.
‎Ne-am dus la El Paso ‎și am vorbit despre Andy.
‎L-am indicat ca fiind omul ‎pe care îl identificase unchiul meu.
‎Dar procuratura n-a admis acest lucru.
‎Salas a spus ulterior ‎că toate astea au apărut din senin.
‎Pe bune? După atâtea proteste ‎pe care le-am făcut în fața consulatului?
‎E o pierdere de timp să încerci ‎să colaborezi cu autoritățile mexicane.
‎PENITENCIARUL MICHAEL, TEXAS
‎N-am nimic de ascuns, frate. ‎Îți spun tot ce vrei,
‎mai puțin chestiile ‎care mă pot incrimina pe mine.
‎Lumea mă acuză pe mine ‎de moartea Mariselei,
‎dar n-am fost eu, frate. Ți-o spun sincer.
‎Lucram într-un restaurant ‎de pe strada Mesa, în El Paso, Texas.
‎Terminam tura la 1.00 noaptea.
‎Am aflat în dimineața următoare, ‎când m-a trezit un prieten.
‎N-am ucis-o eu pe Marisela. ‎Sunt închis că am furat niște ghete.
‎Zic asta și despre frate-miu.
‎Cică el a omorât-o pe Marisela.
‎E clar că el a dat ordinul, ‎dar altcineva a omorât-o.
‎S-a hotărât să intre în cartelul Zetas.
‎FRATELE LUI SERGIO BARRAZA
‎S-a înrolat la ei și cu ei a murit.
‎A murit, dar a devenit influent ‎și i-a cunoscut pe mahări.
‎I-a cunoscut pe șefii cartelului ‎din Juárez, care ne-au făcut favoruri.
‎Lui i-au făcut.
‎Incendierea magazinului,
‎uciderea martorului protejat, ‎fratele tău a fost?
‎Normal că el a fost. Cine altcineva?
‎El a fost creierul tuturor acțiunilor.
‎Îți spun, n-am omorât-o eu ‎pe Marisela Fraire Escobedo.
‎N-am omorât-o pe femeia aia.
‎În cele din urmă, nimeni n-a fost pedepsit ‎pentru uciderea lui Rubí.
‎Și nici pentru uciderea Mariselei.
‎N-a fost arestat niciodată.
‎N-a făcut pușcărie că a ucis-o pe Rubí.
‎Și nici Mariselei nu i s-a făcut dreptate.
‎Procuraturile din toată țara ‎sunt copleșite de numărul dosarelor.
‎Prin urmare, multe anchete…
‎prezintă vicii de procedură.
‎Majoritatea nici măcar acest lucru,
‎sunt pur și simplu arhivate definitiv.
‎Sunt date uitării pentru totdeauna.
‎Sunt multe fete ca Rubí în întreaga țară.
‎Și multe femei ca Marisela, ce protestează ‎zilnic cerând să se facă dreptate.
‎MARISELA ESCOBEDO ‎NOUĂ ANI FĂRĂ DREPTATE
‎RUBÍ ‎4126 DE ZILE FĂRĂ DREPTATE
‎MARISELA ‎3285 DE ZILE FĂRĂ DREPTATE
‎Dacă permitem ca astfel de cazuri,
‎clare ca bună ziua, să rămână nepedepsite,
‎dacă permitem așa ceva, ‎ne paște un mare risc, ca societate.
‎Mărșăluim la toate aniversările ei, ‎ca lumea să nu uite.
‎O crimă fără dreptate.
‎O crimă nepedepsită.
‎Marisela și-a lăsat afacerile
‎pentru a deveni o apărătoare înverșunată
‎a vieții, a dreptății și a libertății.
‎Și a plătit cu viața.
‎Fiindcă guvernul
‎n-a fost în stare să-i ofere ‎dreptatea pe care o cerea ea.
‎AICI A FOST UCISĂ LA 19 DECEMBRIE 2010 ‎MARISELA ESCOBEDO ORTIZ
‎Am bine întipărite în memorie ‎ultimele ei cuvinte.
‎„Aș vrea ca feminicidul fiicei mele ‎să fie ultimul din acest oraș.”
‎A fost asistentă medicală, ‎mamă, femeie de afaceri.
‎O viață ca oricare alta.
‎Dar ceea ce a realizat ‎în ultimii doi ani din existența ei
‎a făcut-o să intre în istoria ‎statului Chihuahua și a Mexicului.
‎Marisela Escobedo rămâne o eroină ‎în conștiința noastră colectivă.
‎Nu doar în Ciudad Juárez, ‎ci în tot Mexicul.
‎A reprezentat o rază de speranță ‎pentru femeile mexicane și pentru victime.
‎Toată lumea a simțit forța cuvintelor ei.
‎Nu rămâneți între patru pereți.
‎Dacă se închide o ușă, ‎a doua zi se deschide alta.
‎Continuați să mergeți ‎până în pânzele albe,
‎ca fiicele noastre să poată trăi libere,
‎să nu fie victimele abuzurilor ‎și ale violențelor,
‎și să nu ajungă să fie omorâte.
‎Lupta continuă!
‎Marisela trăiește!
‎Știu că sunt mulți oameni buni ‎și le cer ajutorul acum.
‎Protestați pe străzi împreună cu noi ‎și cereți să se facă dreptate.
‎Să ne ajutăm și să nu așteptăm ‎să ni se întâmple și nouă.
‎Dreptate!
‎Sunt mame care și-au lăsat copiii orfani,
‎sunt fiicele noastre, sunt studente,
‎sunt viitorul orașului nostru ‎și al țării noastre.
‎Să nu mai fie femei ucise!
‎ÎMPREUNĂ SUNTEM PUTERNICE!
‎NICI MĂCAR UNA MAI PUȚIN
‎Nu uita! Asta este lupta ta!
‎FEMINICIDE ÎN MEXIC
‎Nu ești singură!
‎Mi-am dat seama că mama devenise un simbol
‎al acestei lupte în Chihuahua, ‎în Mexic și Ciudad Juárez.
‎E un simbol.
‎E o poveste de iubire
‎și o poveste a multor mame, tați,
‎frați, surori, fii și fiice,
‎pe care o trăim în zilele noastre.
‎Da, e o poveste de iubire.
‎Obosisem, nu mai voiam să urăsc.
‎În clipa când am spus acest lucru,
‎mi s-a luat o povară uriașă de pe umeri, ‎niște saci grei de ciment.
‎A căzut povara asta grea ‎și a dispărut ura.
‎Nici n-am iertat, asta e cu totul altceva,
‎dar nu mai exista ura, dispăruse.
‎Și, de-atunci, am fost alt om.
‎Bună seara tuturor!
‎Mulțumim că ați petrecut cu noi această ‎seară specială pentru familia noastră.
‎Să închinăm paharul, ‎indiferent cu ce e plin,
‎pentru a le dori acestor copii fericire. ‎Dumnezeu să vă binecuvânteze!
‎Mulțumim.
‎Mama ne-a învățat ce înseamnă iubirea.
‎Eu eram prea căpos ca să fiu iubit, ‎dar ea mă iubea oricum.
‎În 2019, s-a intentat proces la Comisia ‎Interamericană a Drepturilor Omului
‎pentru a stabili ‎responsabilitatea statului mexican
‎în cazurile Marisela și Rubí.
‎Andy Barraza își ispășește pedeapsa ‎în Texas, SUA, pentru furt agravat.
‎Guvernul mexican nu l-a contactat ‎cu privire la cazul Mariselei.
‎Când a fost făcut acest documentar, ‎după trei ani ca fugitiv,
‎César Duarte era deținut în Miami ‎și lupta împotriva cererii de extrădare.
‎Are 21 de mandate de arestare.
‎E acuzat că a delapidat ‎1,2 miliarde de pesos.
‎În medie, ‎zece femei sunt ucise zilnic în Mexic.
‎97% dintre feminicide rămân nepedepsite.
‎Te rugăm, nu le uita numele ‎Dle președinte
‎Pentru toate femeile ‎Ce mărșăluiesc în Reforma
‎Pentru toate fetele ce luptă în Sonora
‎Pentru comandantele ‎Ce luptă pentru Chiapas
‎Pentru toate mamele ce caută în Tijuana
‎Cântăm fără frică ‎Cerem dreptate
‎Strigăm pentru toate fetele dispărute
‎Hai să vă aud ‎Noi vrem să trăim
‎Faceți odată
‎Feminicidul să moară
‎Dau foc la tot ‎Distrug totul
‎Dacă vreun bărbat îți închide ochii
‎N-am să tac ‎M-am săturat
‎Dacă se-ating de una
‎O să răspundem toate
‎Sunt Claudia, sunt Ester, sunt Teresa
‎Sunt Ingrid, sunt Rubí, sunt Marisela
‎Sunt fata pe care ai luat-o cu forța
‎Sunt mama care plânge ‎Moartea fiicei
‎Și sunt cea care o să ți-o plătească
‎Dreptate, dreptate
‎Pentru toate femeile ‎Ce mărșăluiesc în Reforma
‎Pentru toate fetele ce luptă în Sonora
‎Pentru comandantele ‎Ce luptă pentru Chiapas
‎Pentru toate mamele ce caută în Tijuana
‎Cântăm fără frică ‎Cerem dreptate
‎Strigăm pentru toate fetele dispărute
‎Hai să vă aud ‎Noi vrem să trăim
‎Faceți odată
‎Feminicidul să moară
‎Faceți odată
‎Feminicidul să moară
‎Iar Pământul să se cutremure
‎La strigătul de dragoste
‎Iar Pământul să se cutremure
‎La strigătul
‎De dragoste
‎Subtitrarea: Aurelia Costache