Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Goddag. Jeg hedder Marisela Escobedo Ortiz.
Jeg er Rubí Marisol Fraire Escobedos mor.
Jeg er ikke længere bange for noget.
Jeg er ikke bange for døden, hvilket er det værste, der kan ske for mig.
Jeg har set myndighederne i øjnene, jeg har set guvernøren i øjnene
og alle de folk, jeg har mødt.
Hvor end min datter er,
skal hun vide, jeg elsker hende
og aldrig vil finde hvile, før hun opnår retfærdighed.
EN ORIGINAL DOKUMENTAR FRA NETFLIX
Jeg ønsker ikke min smerte for nogen.
Ciudad Juárez er blevet kaldt verdens farligste by.
At være en kvinde i denne by er som at være dødsdømt.
Min datter er død nu,
men jeg er her for at tale for hende og forsvare hendes rettigheder.
MORDER MAKSIMUMSTRAF
Fortærede det hende?
Ja, det gjorde det.
-Hvad med dig? -Jeg var altid hos hende.
Altid hos hende.
Tusindvis over hele landet har sluttet sig til hendes eftersøgning.
Han vil aldrig sove i fred.
Om det skal tage hele mit liv, finder jeg ham.
Marisela kæmper for retfærdighed for sin datter.
De mænd, der påfører kvinder vold,
skal lære, at straf ikke kun er et stykke papir.
DUSØR 250.000 DOLLARS
Jeg hedder Juan Manuel Fraire Escobedo.
Jeg er 42 år gammel.
Jeg er fra Ciudad Juárez.
JUAN MANUEL FRAIRE ESCOBEDO MARISELA ESCOBEDOS SØN
Jeg er Marisela Escobedos søn.
Vi var syv i min familie.
Min mor, min far, Rubí, Pablo, Jessica, Alejandro og mig.
Fra yngst til ældst.
Hvorfor siger du ikke et par ord til din søn?
Jeg er meget glad. Gud velsigne ham, og jeg ønsker ham stor glæde.
Det er alt. Stop.
Vi var meget tætte i familien.
Skulle jeg på arbejde, ville min ældste datter lave mad,
og drengene ville kigge efter deres søstre,
for jeg arbejdede som natsygeplejerske.
Jeg elsker alle mine søskende,
men Rubí var den yngste. Hun var husets baby.
Jeg tog hende med overalt, for begge mine forældre arbejdede.
ALEJANDRO "FRAILE" FRAIRE MARISELA ESCOBEDOS SØN
Rubí var glad og sorgløs.
Hun var den yngste, så vi sang for hende.
Vi blev ved med at synge, da hun blev ældre, bare for at drille.
Hun var ærlig, klog,
i mine øjne smuk og også i mange andres.
Og så kom hun i puberteten.
Min mor havde lige åbnet en træ- og møbelhandel.
TRÆ OG MATERIALER
Han dukkede op en dag og søgte arbejde.
Han havde en kone og en datter og havde brug for arbejde.
Min mor sagde, at hun ikke hyrede,
men hun ville hjælpe ham, så hun lod ham arbejde dagen ud.
Så blev han.
Han hed Sergio.
Mine niecer læste i El Paso.
BLANCA ESCOBEDO - MARISELAS SØSTER
Men en sommer flyttede Rubí tilbage til Ciudad Juárez med min søster.
Min datter fulgte mig overalt.
Hun hængte ud i møbelforretningen af og til.
Sådan mødte hun Sergio Rafael Barraza.
Sergio må have været otte eller ni år ældre end hende.
Han var 20 eller 21 år gammel, mens Rubí kun var 13.
Jeg var imod forholdet.
Jeg opsøgte en advokat,
men vidste, hun ikke ville underskrive en proceserklæring mod ham.
Hun flyttede ind hos ham.
Han lod hende blive i lejligheden hele dagen
og isolerede hende fra resten af familien.
Jeg var bange for, min datter ville hade mig,
hvis jeg kom imellem hende og manden, hun elskede.
Jeg besluttede ikke at blande mig,
men vi blev enige om, at hendes søskende skulle holde kontakt med hende.
Jeg kom godt ud af det med ham.
Vi ville det godt for vores søster, men hun havde valgt ham.
Man skal ikke blande sig i andres liv.
Lidt senere blev Rubí gravid. Et eller to år efter.
Hendes graviditet bragte hende sammen med min mor igen.
Pigen blev født,
men fyren var arbejdsløs. Det var tydeligt, han kæmpede.
Så min mor hjalp dem.
Hun begyndte at kigge forbi og blev længe efter, mørket faldt på.
Jeg gik ud fra, de havde pengeproblemer,
for hun sørgede for at spise hjemme hos mig.
Hver aften gav jeg hende 50 eller 80 pesos.
Jeg lånte dem straks en lejlighed, jeg brugte som lager.
Jeg tømte den og sagde, de kunne bo der.
Alt var tilsyneladende fint.
En dag tog jeg hen til lejligheden, hvor de boede.
De var forsvundet.
Min mor ledte efter hende hjemme hos Sergios mor.
Vi tog derhen
og fandt Sergio med deres datter.
Rubí var der ikke.
Alarmklokkerne begyndte at ringe. Rubí ville aldrig forlade sit barn.
Sergio kom hen til døren, og jeg spurgte efter min datter.
Han sagde, hun var rejst med en anden.
Det ville hun aldrig have gjort. Jeg spurgte om et navn.
Det ville han ikke sige.
Vi kom ingen vegne, så vi besluttede at gå.
Vi kom tilbage dagen efter,
og Sergio var der ikke. Han var væk.
Jeg havde en dårlig fornemmelse.
Noget var galt.
Jeg var hendes mor og begyndte straks at lede efter hende.
Der var noget på færde. Der var sket hende noget.
De er alle forbundet med organiseret kriminalitet.
Præsident Felipe Calderón hævder, at Mexico ikke er en mislykket stat
trods narkokartellernes voksende magt.
Betjente fra Chihuahuas statsadvokatur
gennemførte razziaer på barer og cafeterier i Ciudad Juárez.
Tre mænd blev arresteret for menneskehandel,
som tvang kvinder…
Juárez har et stort problem med forsvundne kvinder.
Det var en stor sandsynlighed.
Da vi begyndte at lede efter Rubí,
brugte vi mange nætter på at gennemsøge byens barer
og alle bordellerne.
Vi fandt piger på 14-16 år, der arbejdede de steder…
…som prostituerede.
Vi ledte overalt.
Vi kunne havne meget farlige steder.
Jeg håbede på at finde hende.
Jeg ville finde hende et af de steder.
Men der var intet spor efter hende.
Det tog min mor halvanden måned at anmelde sagen.
Politiet insisterede på, hun var rejst.
Der var intet tegn på en forbrydelse.
Jeg var udsat for konstant stress. Det hele var en prøvelse.
STATENS EFTERFORSKNINGSAGENTUR ENHED FOR SAVNEDE PERSONER
Jeg begyndte selv min eftersøgning.
Jeg skulle kæmpe og gøre krumspring
bare for at kunne indberette, at en person var forsvundet.
STATENS DISTRIKTSADVOKAT I CHIHUAHUA NORD
Jeg har talt med slægtninge, jeg taler med jer senere.
-Giver du et interview? -Ja.
Jeg var distriksadvokat i Chihuahua
fra 2004 til 2010.
Vi havde en enhed for savnede personer…
PATRICIA GONZÁLEZ DISTRIKTSADVOKAT, CHIHUAHUA - (2004-2010)
…så vi indledte en undersøgelse for at finde Rubí.
I begyndelsen af februar var der et initiativ om
at cirkulere flyers med fotos af de savnede kvinder på det tidspunkt.
SIKKER VEJ FOR KVINDER
DUSØR 1.500.000 DOLLARS
Min familie og jeg hørte om det og sluttede os til dem.
Vi kom med vores egne flyers og delte dem ud.
HJÆLP OS MED AT FINDE HENDE
Vi tog til 16 de Septiembre-kvarteret,
hvor Sergio Rafael Barraza boede,
og tilbød en dusør til alle, der havde oplysninger
om Rubís forsvinden.
Jeg sagde til min mor: "Nogen vil tale."
"Hvis der er sket hende noget, vil nogen tale."
En dag fik vi et opkald fra en ung fyr,
der sagde, han havde oplysninger om Rubí.
Den unge mand var fra Sergios kvarter.
Han ringede til min mor og spurgte, om de kunne mødes,
for han havde nogle vigtige oplysninger.
Vi var bange for at møde ham. Vi troede, det var farligt
på grund af dusøren, vi tilbød.
Han kom ind i bilen, skræmt fra vid og sans,
og bad os køre væk.
Han spurgte, om jeg var Rubís mor, og jeg sagde ja.
Hans kæbe rystede, så bange var han.
Han sagde: "Jeg har noget forfærdeligt at fortælle."
Så begyndte han at tale.
Han hængte ud med en gruppe venner
i kvarteret.
Sergio Rafael dukkede op og så ophidset ud.
Han søgte efter hjælp til at transportere nogle møbler.
Han sagde, at Sergios bror Andy Alonso Barraza Bocanegra
og en anden fyr hjalp ham.
Timer efter kom Sergios bror tilbage og fortalte:
"Min bror har slået sin kæreste, Rubí, ihjel."
Sergio Rafael kom lidt efter,
så de spurgte, om det var sandt.
Han sagde: "Ja, jeg slog hende ihjel.
Vi kørte på lossepladsen med liget.
Jeg lagde hende i en affaldstønde
og brændte hende."
Jeg spurgte, hvorfor han fortalte det.
Han forklarede, hans søster var blevet myrdet,
så hans mor opfordrede ham til at tale højt.
Min mor samlede os alle
og fortalte nyheden med tårer i øjnene.
Det var en barsk opvågnen.
Endelig vidste vi, hvad der var sket, men nu skulle vi finde bevis.
Han var modvillig, men min mor fik ham til at afgive forklaring.
Hun fik ham til at vidne.
Da han endelig indvilligede, kom der gang i tingene.
Der blev åbnet en sag og udpeget betjente.
Det var først på det tidspunkt, de tog det alvorligt
og begyndte at lede efter min datters lig.
Jeg blev ved med at ånde dem i nakken,
for uden mig ville ingen gøre noget for hende.
Med de nye oplysninger igangsatte de en formel eftersøgning
for at finde Rubís jordiske rester.
Vores familie begyndte den første eftersøgning
med vores venner, som kom med flere frivillige.
Med et konstant håb om, at det var en løgn.
Det er et område, hvor folk smider ben og dyrefedt fra svin og køer.
Det er en losseplads for affald og skrot.
Det var hårdt for mig,
men min søster så så stærk ud.
Jeg ville ikke stoppe, før jeg fandt hende.
Vi fandt intet.
Ikke et eneste spor
efter min søster.
Man kan ikke have en mordefterforskning uden et lig.
Marisela vidste, at den eneste, der havde oplysninger…
RUTH FIERRO - RETLIG REPRÆSENTANT FOR ESCOBEDO-FAMILIEN
…om Rubí, liget
og hendes barnebarns færden var Sergio.
Men han havde skjult sig, han var på flugt.
Min mor fandt ham.
Det var ikke myndighederne. Det var takket være hendes eftersøgning.
Man solgte oplysningerne til min mor.
Telefonnummeret på det hus, han boede i.
To dage senere var de på vej til Fresnillo.
Det var min mor, hendes samlever, min onkel Ricardo og fire betjente.
Hun anklagede ham for illegal tilbageholdelse af hendes barnebarn.
Loven krævede Rubís tilladelse, og hun blev anset som værende i live.
Det var en sag, hvor en mand krydsede grænsen med en mindreårig.
Sergio blev anholdt for bortførelse af en mindreårig,
men han sagde straks til politiet:
"Jeg ved, hvorfor I har anholdt mig. Det er Rubí."
"Jeg slog hende ikke ihjel."
Chihuahua politi fandt og anholdt Sergio Rafael Barraza Bocanegra,
som tilstod mordet på Rubí Marisol.
Betjentene var professionelle og højtuddannede,
og de fik ham til at afsløre, hvor Rubís lig var.
De tog Sergio med tilbage til Ciudad Juárez.
Han tilstod, han havde dræbt hende og smidt hende ved Camino Real
nær en losseplads.
Den formodede morder af Rubí Marisol
ledte myndighederne til hendes forkullede rester.
Vi havde allerede ledt efter Rubís lig overalt,
men vi fandt først noget, da han udpegede stedet.
De undersøgte området
og fandt endelig Rubís jordiske rester.
Havde Sergio ikke ført politiet på sporet, havde vi aldrig fundet hende.
Selv ikke i dag havde vi fundet hende.
Langt senere fandt vi ud af…
…at Rubí tre dage før mordet havde forladt ham for alvor.
Rubí havde nok endelig indset,
han ikke var den mand, hun troede.
Hun sagde, hun forlod ham, så han dræbte hende.
Han dræbte hende.
Efter denne eftersøgning
gik jeg selv rundt på området i dagevis
og prøvede at finde flere dele af min datters lig.
Den dag markerer et "før" og et "efter" for mig.
Jeg så min mor samle knogler op.
Vi fandt en af hendes knogler. Jeg tror, det var en ryghvirvel.
En helt lille knogle, det var alt.
Det var rædselsvækkende dage.
Jeg forstod, at hvis der skete noget med mig,
ville manden komme tilbage på gaden.
Jeg forstod ikke, hvorfor det skulle være min søsters grav.
Voldshandlinger mod kvinder er ude af kontrol i Ciudad Juárez.
Problemet med forsvundne kvinder
blev først synligt i 1990'erne.
Senere blev de kendt som "de døde kvinder i Juárez",
fordi begrebet "kvindedrab" ikke blev forstået dengang
med dets mening og underliggende indhold.
Sager, der blev åbnet for over ti år siden,
er stadig uopklarede i dag.
Juárez er også den fortløbende historie
om kvindedrab uden ende.
RETFÆRDIGHED
Efter Sergios anholdelse
fik Marisela tildelt forældremyndigheden over sit barnebarn.
Retssagen stod til at begynde.
Han var den første kvindemorder, der skulle behandles under det nye system.
Mange i Mexico ved ikke, at anklageprocessen
blev implementeret i Chihuahua for at bekæmpe straffrihed i kvindedrab.
Og sådan en sag var Rubís.
Min mor sagde til mig: "Rubís sag må ikke blive en statistik.
Om det skal tage mig hele livet, lader jeg det ikke ske."
En uge efter gik hun i protest fra anklagerens kontor
til byens retsbygning.
Efter det grusomme mord på sin datter
har Marisela Escobedo Ortiz i over en uge demonstreret
og kræver, at de idømmer den formodede morder lovens strengeste straf.
-Hvad kræver du? -Maksimumstraf til morderen.
Jeg accepterer ikke mindre.
Ikke blot dræbte han min datter, han ødelagde en familie.
Han fratog mig min datter og nægtede hende retten til at leve.
MAKSIMUMSTRAF
-Endnu en dag? -Ja, endnu en dag.
-Hvor mange dage tilbage? -To dage, indtil fredag.
Nu begynder retssagen, der er fastsat til mandag klokken 10.00.
Jeg hedder Noel Rodríguez. Jeg er den offentlige anklager.
Jeg arbejdede med efterforskningen og fremsatte argumenter i retssagen…
NOEL RODRÍGUEZ - OFFENTLIG ANKLAGER
…der omhandlede Rubí Marisol Fraire Escobedo.
Alle rejser sig for dommerne.
Vi kom ind i retsbygningen,
og jeg kan bare huske, der var fyldt med kameraer.
Sergios familie sad i den ene side af lokalet
og Mariselas i den anden, tillige med tilhængere som os.
Vidnerne blev kaldt frem i overensstemmelse med deres inddragelse.
Marisela Escobedo begyndte.
Ved du, hvorfor du skal vidne for denne ret?
Ja.
VIDNE
Jeg skal vidne i sagen om mordet på min datter, Rubí Marisol Fraire.
Jeg har fuld tillid til retten.
Jeg tror på, at retten vil studere sagen og træffe den rigtige beslutning.
Så hørte vi vidneudsagnet fra de involverede lokale betjente.
GABRIEL ATAYDE - KOMMUNALT POLITI
Vi handlede på et opkald fra centralen,
der bad os tage til Delicias station og se til en klage.
Under interviewet afslørede han,
at hans stedsøn var kommet hjem til ham
i en ophidset tilstand,
fordi han havde dræbt sin kone.
Kan du huske navnet på denne klager?
Rafael Gómez.
Efter Sergio Rafael begik forbrydelsen, bad han om hjælp til at fjerne liget.
Han lånte en bil, der tilhørte hans stedfar.
Da hans stedfar kom hjem og fandt ud af, hvad der var sket,
besluttede han at informere politiet.
Da du talte med betjentene, hvad sagde du til dem?
RAFAEL GÓMEZ SERGIO BARRAZAS STEDFAR
-Kun at han havde slået hende. -Hvem slog hvem?
Sergio havde slået Rubí. Betjentene ville tjekke det,
men der var ingen på adressen.
Jeg ved ikke andet.
Det var klart, han modificerede sit vidneudsagn
for at dække over sin stedsøn.
Vi krydsforhørte ham for at finde huller i hans historie,
og det var klart, hans indblanding skulle hjælpe hans stedsøn.
Vil forsvaret krydsforhøre?
-Ja. -Værsgo.
CATALINA OCHOA - DOMMER
-I tog hen til huset. -Det er korrekt.
-I fandt ikke noget lig? -Det er korrekt.
-Fandt I blod? -Blod? Nej.
JOEL MENESES - OFFENTLIG FORSVARER
-Tjekkede I hele huset? -Ja.
-Fandt I patronhylstre? -Nej.
-Forsvaret har ikke mere. -Tak.
Det beskyttede vidne erklærede,
at Sergio dukkede op den dag
og fortalte dem, han havde dræbt sin samleverske.
-Hvad er dit fulde navn? -Angel Gabriel Valles Maciel.
Hvad kan du ellers fortælle om begivenhedernes forløb?
Sergio sagde, han havde dræbt sin kone.
Han brændte hende.
Han og hans bror kørte hende til Camino Real,
bag lossepladsen.
Hvordan ved du det?
Han fortalte os det.
Vi sad rundt om et ildsted, og han fortalte, hvad han havde gjort.
Derefter bekræftede retsmedicinske eksperter
det beskyttede vidnes erklæring.
ALBERTO PEÑA - RETSMEDICINSK ARKÆOLOG
Knoglerne er fra et menneske.
De tilhører en ung kvinde.
Fandt I spor efter vold på knoglerne?
Ja.
Ilden, stillingen, knoglerne blev fundet i.
Det er en meget særlig sag.
Tak.
Du kan tiltale retten, hvis du vil.
Vær venlig at tale tæt på mikrofonen.
-Du har ordet. -Godmorgen, høje dommer.
-Godmorgen. -Jeg vil gerne sige et par ord.
Værsgo.
Jeg undskylder, at jeg kigger på Rafael Barraza,
Sergio Rafael Barraza, da jeg henvender mig til ham.
Denne mand tog min datters liv.
Først brugte han bedrag for at fjerne hende,
så hun kom under hans åg.
I dag fortryder jeg, jeg ikke tog hende væk fra ham.
Det ville have været lettere at klare hendes had,
men kun midlertidigt, for hun ville komme over det,
end at leve under denne byrde af sorg.
DOMMER
Jeg ledte efter hende og forventede at finde hende begravet,
for jeg troede, at denne mand, der havde elsket hende,
ville have begravet hende et sted, hvor jeg kunne sørge over hende.
Men det havde han ikke.
Han smed hende og brændte hende.
Han kastede hende som perler for svin.
Ved du hvad, Sergio? Jeg tilgiver dig ikke.
Må Gud tilgive dig.
Hvis du føler anger, for det ved jeg, du ikke har endnu.
Vi kender ikke den egentlige dødsårsag,
men jeg er glad for det, for jeg kan nok ikke klare den smerte.
Lad ham beholde den.
Lad ham ikke fremlægge en erklæring. Vi har fået nok af hans bras.
Jeg ved, vi en dag får det bedre.
En dag har vi fået det behandlet.
En dag vil vi smile igen, fordi livet kræver det.
Denne mand har ikke ødelagt mit liv.
Han har ødelagt mit hjerte, mit håb, min tro og mine overbevisninger.
Men jeg vil klare det for mit barnebarn.
Efter i dag eksisterer den mand ikke længere for mig.
Jeg overlader ham til retten. Mange tak.
Vi takker Marisela Escobedo Ortiz.
Loven giver samme rettighed til Sergio Barraza Bocanegra.
Nærm dig mikrofonen. Du har ordet. Værsgo.
Læn dig helt hen til mikrofonen.
Jeg vil sige noget.
Det er til fru Marisela. Jeg ved,
at der ikke kan rådes bod på den forvoldte smerte.
Jeg ved, at hun har sagt, hun ikke tilgiver mig.
Men jeg vil undskylde, Marisela, jeg voldte stor skade.
Det er sandt, som du sagde: Hvor var Gud?
Desværre kendte jeg ikke Gud, men jeg har fundet ham i fængslet.
Og…
Jeg har ingen ord. Det er alt.
Vi takker alle, der har deltaget i denne retssag.
Debatten er afsluttet.
Retten vil drøfte sagen i enrum,
og parterne mødes igen til afsigelse af dommen
præcis klokken 13.30 i dette selvsamme retslokale.
CHIHUAHUAS RETSVÆSEN
RÅDSLAGNING
Vi gik ud i pausen.
Vi sagde alle, at retfærdigheden ville sejre.
RUBÍ HAVDE RET TIL AT LEVE
RETSLOKALE 1
Vi kom tilbage til retslokalet, og dommerne afsagde deres dom.
Ciudad Juárez, Chihuahua, 29. april, 2010.
Retten er kommet frem til følgende afgørelse…
Retten frikender enstemmigt Sergio Rafael Barraza Bocanegra
for beskyldningerne mod ham som gerningsmand…
-Bravo! -Bravo!
Rubí!
"Her er for mange flere! Gud velsigne dig."
Det er fra Alejandra, Valeria, Paty og Toño.
Dine gudforældre.
Min mor blev født i Piedras Negras, Coahuila i Mexico.
Der mødte hun min far, og de blev gift.
Hun læste til sygeplejerske.
Da hun var færdiguddannet,
blev hun tilbudt et job på det nye statshospital,
de havde bygget i Ciudad Juárez. Derfor flyttede vi dertil.
Da begyndte vores familie at vokse.
Min søster var altid glad.
Hun elskede at danse og elskede musik.
Jeg kunne altid få hende til at grine.
Min mor var en slider.
Så hun en mulighed, kastede hun sig over den.
Hun vidste altid,
hvordan hendes børn havde det, og hvad vi havde gang i.
LETICIA CARREÓN - MARISELAS VEN
Hun var en generøs person.
Hun var en slider, og intet stoppede hende.
Hun kunne sælge svovl til djævlen og sne til en eskimo.
Engang holdt vi en udklædningsfest for børnene.
Hun fik alle til at dø af grin.
Det var hendes udseende og naturlige opførsel.
Hun havde en paryk på, en stor næse og klovnemakeup.
Det var en vidunderlig fest. Børnene morede sig.
Mari havde tre drenge, men hun havde altid ønsket sig en pige.
Hun havde altid ønsket sig en pige.
Så kom Rubí og Jessica ind i hendes liv,
og hendes liv ændrede sig.
Hun havde aldrig set så glad ud.
Det her foto viser Rubí og Marisela.
Det var den sidste ferie, vi holdt med Rubí.
Med min niece.
Vi tog til Acapulco.
Vi havde planlagt Rubís 15 års fødselsdag.
Efter hvad der skete med Rubí,
ændrede Marisela sig fuldstændigt.
Hun fik et tomt udtryk, hendes blik var tomt.
Hendes søgen efter retfærdighed var det eneste, der holdt hende i gang.
At se en ven bryde sammen er ikke noget, jeg ønsker for nogen.
For nogen.
Jeg havde aldrig set min mor bryde sammen før.
Heller ikke efter. Det var første og eneste gang.
Hun brød sammen på en sofa i retslokalet.
Så mange tanker styrtede gennem mit hoved.
Jeg ville slå Sergio ihjel.
Jeg ville have hævn.
Han var overrasket. Han forstod det ikke.
Han var sikker på at blive kendt skyldig.
Folk i Ciudad Juárez, folk i almindelighed inkluderet,
var rasende.
Fire eller fem timer senere
havde Marisela allerede planlagt næste dags skridt.
Vi gjorde os alle klar til at marchere i protest.
Den myrdede piges mor og andre af hendes familiemedlemmer
gik på gaden i dag og marcherede i protest.
I går myrdede dommerne hende igen.
De dræbte hende igen med deres dom.
Hver dag gik hun ti kilometer
fra politistationen til domhuset
og hånede retssystemet og dommerne, som havde frikendt Sergio.
OFRE HAR INGEN JURIDISK SIKKERHED
Det var et cirkus.
De spottede os og var dem, der lo sidst.
Du ville have retfærdighed? Ha ha!
Sergio Rafael Barraza Bocanegra blev frikendt,
fordi anklagemyndigheden ikke kunne fremskaffe bevisbyrde…
RAFAEL BOUDIB - DOMMER
…til at bevise hans indblanding i mord.
Desværre faldt sagen ind under tre inkompetente personer.
Tre juridiske ansatte, for de kan ikke kaldes dommere.
De frikendte morderen ved "enstemmig" beslutning,
men jeg har sagt det igen og igen, det var en fej beslutning.
EN ER MENNESKELIG FEJL TRE ER EN SKÆNDSEL
Vi kan ikke lade flere unge kvinder blive myrdet i vores by.
Marisela Escobedo Ortiz marcherede nøgen i dag,
kun dækket af et foto af sin datter Rubí Marisol.
Jeg var nøgen uden sikkerhed og rettigheder.
De fratog mig rettigheden til at forsvare min datter.
Der går en mand rundt, der siger, han har dræbt en pige,
som på retssagens sidste dag undskyldte over for moderen.
-Hvordan skal det fortolkes? -Vi må rette os efter loven.
NETZAHUALCÓYOTL ZÚÑIGA - DOMMER
Da jeg tiltrådte embedet, svor jeg,
at jeg ville rette mig efter forfatningens love
og ikke gøre, som det behager mig.
Vi har brug for at vide, om dommerne frikendte ham,
fordi de er korrupte, eller om Chihuahuas styre
behandler de tre dommere som syndebukke.
Marisela Escobedo Ortiz har hævdet, hun ikke finder hvile,
før hendes datters morder atter er bag tremmer.
Svigter de mig igen, bliver jeg stående.
Jeg tager det næste skridt.
Det er sandt, vi ikke havde øjenvidner eller hårde videnskabelige beviser,
men hvis vi samler alle de præsenterede beviser,
kan man konkludere, at han deltog i forbrydelsen.
I øvrigt undskylder ingen for noget, de ikke har gjort.
ARTURO NAHLE ZACATECAS' DISKRIKTSADVOKAT (2010-2015)
Længe har tilståelse været det bedste bevis.
Men mange tilståelser blev opnået gennem tortur.
Efter reformen af vores retsvæsen i 2008
mistede tilståelser deres status som ubestrideligt bevis.
Tilståelser er ikke længere gyldige, hvis de er selvinkriminerende,
ikke mindst når de er opnået uden en advokats tilstedeværelse.
Ulig andre mordtyper er de, der finder sted hjemme,
ofte uden vidner og efterlader ingen spor.
Men her havde de nok information til at bestemme, hvad der var sket.
Jeg mødte Marisela første gang den dag,
da hendes datters morder blev frikendt.
GABINO GÓMEZ - JURIDISK REPRÆSENTANT FOR ESCOBEDO-FAMILIEN
Advokat Lucha Castro og jeg var i Ciudad Juárez.
Marisela opsøgte os
og bad advokat Lucha
om at repræsentere hende.
Vi blev meget tætte.
LUCHA CASTRO - MARISELAS ADVOKAT OG MENNESKERETTIGHEDSADVOKAT
Jeg havde to muligheder.
Anmode om en ny retssag eller få omstødt afgørelsen.
Hvis jeg fandt noget galt med retssagen,
kunne jeg anmode om en ny og indkalde vidnerne igen.
Men ud fra hvad jeg havde set i sagens akter
og efter at have læst transskriptionerne fra retssagens høring,
var den eneste mulighed at få omstødt afgørelsen.
Derfor indleverede jeg en begæring til appelretten.
Vi beder ikke om meget, vi ønsker blot retfærdighed.
Der er ingen tvivl om, at denne mand dræbte min søster.
Appelretten besluttede enstemmigt
at erklære frifindelsen af Sergio Rafael Barraza Bocanegra ugyldig.
De kendte ham skyldig i mordet på Rubí Fraire Escobedo.
Regeringen rensede sit image og printede en dom ud på papir.
Men det kan jeg ikke bruge, for det er kun et stykke papir.
Gerningsmanden, morderen, er stadig på flugt fra retsvæsenet.
Hun havde et klart mål. Hun ville finde Sergio Rafael Barraza.
Han flygtede med det samme fra delstaten, fordi han vidste, de ville anholde ham.
Han vidste, det ikke ville holde.
Nu da han var blevet kendt skyldig,
havde politiet antageligt udsendt en efterlysning
for at advare mod den flygtede og anmode om pågribelse.
Politiet gjorde intet fremskridt,
så vi skulle i gang igen.
Min plan er at tage til Mexico City
sammen med andre mødre til savnede unge kvinder,
som lider lige så meget, som jeg gør.
Hun tog på en protestrejse gennem hele landet.
Hun opsøgte alle offentlige anklagere og sagde: "Her er en arrestordre."
"Denne mand dræbte min datter, han er en domfældt,
og han kan være her."
Hun tog ud til bygrænsen og begyndte at gå mod byen.
Det tiltrak medierne.
Af og til nægtede myndighederne at møde hende,
så hun ventede på, de gik med til at møde hende.
Overalt hvor vi tog hen, i små og store byer,
vidste de intet om sagen.
Vi tog kontakt til andre politiafdelinger,
og alle anklagemyndigheder kendte til hans arrestordre.
"Led efter ham i jeres delstat,
og udlever ham, hvis I finder ham."
Vi får tusindvis af den slags
fra hele landet. Barrazas var bare en.
DUSØR FOR OPLYSNINGER, DER FØRER TIL HANS ANHOLDELSE
Min datters død skulle ikke være forgæves.
De mænd, der påfører kvinder vold,
skal lære, at straf ikke kun er et stykke papir.
Der er ingen vej tilbage.
De udspurgte arbejdsmænd
og tog til alle barer, han måske gik på.
Marisela arbejdede undercover til trods for risikoen.
Hun var der med sin familie og andre, der søgte retfærdighed.
Efter lidt over tre uger ankom vi til Mexico City.
Min mor bad om et møde med præsident Felipe Calderón.
MEXICO BLEV DØMT FOR KVINDEDRAB
Men selvfølgelig nægtede han.
Hvad går demonstrationen ud på?
Det er en protestmarch mod kvindedrab og menneskehandel.
Vi kræver retfærdighed.
Vi er gået fra Ciudad Juárez til den ene by efter den anden
med efterlysningsplakater…
MOD KVINDEDRAB OG MENNESKEHANDEL VI KRÆVER RETFÆRDIGHED
Efter hvad der skete med Rubí, efter Sergios anholdelse i Fresnillo,
så han allerede en pige, der var på alder med Rubí.
Min mor var sikker på, han var der,
for hans kæreste var gravid,
og kunne han ikke blive her, ville han være der.
Til sidst tog de til Zacatecas, hvor Marisela først fandt ham.
Vi kører rundt i en masse byer og demonstrerer.
Folk skal vide, han er morder.
Sjovt nok hedder hans nuværende kærestes mor også Marisela.
Han skal vide, at jeg altid vil være efter ham.
Jeg bliver ved med at lede over hele landet.
Skal jeg leve på farten, så er det sådan.
Vi tog direkte hen til stedet, hvor de havde anholdt Sergio.
To piger kom hen, da jeg hængte en plakat op.
De måtte have genkendt ham, så jeg begyndte at forklare.
Så kom min mor hen og talte med dem.
Hun bad dem hjælpe os.
En af dem sagde, at hendes kusine var hans nuværende kæreste.
Hun vidste, hvor han var.
Marisela havde fundet ud af, hvor han var,
så hun ringede til politiet og sagde: "Han er her."
Min mor forklarede sagen, og så ringede hun til Chihuahua.
De gik ind forfra, men der var en tom byggegrund bag.
Jeg løb bagom, og da jeg kiggede op,
så jeg Sergio klatre ud af badeværelsesvinduet.
Der var en trappe, der førte til taget.
Min adrenalin begyndte at pumpe.
Han begyndte at løbe, og da han ville skjule sig, så han mig.
Han lignede en, der vidste, han ville blive fanget.
En politijagt fulgte efter, og der blev affyret skud.
De sagde til Marisela: "Vi fik ham."
Men senere lød det: "Han undslap."
Den mistænkte var bevæbnet…
FRANCISCO MARTÍNEZ GALLO VICESTATSADVOKAT I FRESNILLO
…og affyrede skud mod betjentene.
Vi omringede området, men kunne ikke lokalisere ham.
Da politiet vidste, han var undsluppet,
dukkede det føderale politi og militæret op.
De stillede sig op og affyrede endda et par skud.
Men det var mest spil for galleriet.
Han var langt væk.
Der blev begået fejl under arrestproceduren.
Han fik åbenbart et vink og flygtede.
Men de var tæt på at arrestere ham.
Mor følte ikke, de gjorde noget.
De spurgte hende: "Var han svær at finde?"
Hun svarede: "Nej, han var præcis, hvor jeg tænkte, han ville være."
Det var en sølle udført operation.
En mislykket operation.
Det skete i den tidligere statsanklagers embedsperiode.
Mariselas vrede, der allerede var betydelig,
nåede et helt nyt højdepunkt.
Jeg følte mig magtesløs.
Jeg fattede ikke, han var sluppet væk.
Lad os sige, myndighederne ville fange ham.
De forkludrede anholdelsen, fordi de var ligeglade.
Politiet tilkaldte ikke assistance, fordi de ville have dusøren.
De kunne ikke kræve dusøren, for det var deres arbejde.
Dog nægtede de at anmode om hjælp.
Da Marisela opsøgte mig på anklagerens kontor,
havde jeg opsyn med 500 betjente, hvoraf mange ikke havde afsluttet gymnasiet.
Deres pålidelighed var ikke blevet bedømt.
Var politiet pålideligt dengang?
Klart nej.
Jeg så min mor læse sagen, mens hun bare stirrede på knoglerne.
Hun læste det samme igen og igen.
Jeg ved ikke, hvordan hun kunne klare det. Det var hendes datter.
Hun sagde, hun tvang sig selv til at tænke, det var en anden.
"Jeg tror ikke, det er Rubí, jeg tror, det er en anden."
Men hun havde svage øjeblikke.
Offentligt er man stærk og maser på.
Men privat kunne min mor bryde sammen.
Hun bukkede under for alle de ubesvarede spørgsmål.
Jeg kunne ikke sige noget, bare være der.
Bare være der for hende.
Efter det blev vi en eller to uger i Fresnillo
og ledte efter ham i hver eneste by.
Vi jagtede ham.
Men vi havde hørt rygter om, at han havde sluttet sig til Zetas-kartellet.
Vi regnede med, de bare ville skræmme os.
De byggede et nabonetværk op for at skaffe flere oplysninger
og fandt det nye sted, hvor Sergio boede.
De lejede et hus tæt på
med direkte udsyn til Sergios hus
og holdt permanent øje med ham.
Vi blev i Fresnillo og ventede.
Der gik en måned, så to, og vi havde ingenting.
Vi hørte, han var der. Det fortalte folk os.
Vi forholdt os afventende.
Holdt øje.
Det gik to-tre måneder, og vi havde intet.
Dengang kørte min mor en lille, grøn Jetta.
Vi brugte kikkerter som i film.
Men det her var en gyserfilm.
Vi holdt øje lange nætter.
Mor og jeg blev i bilen indtil klokken 4.00 eller 5.00 om morgenen.
Jeg kunne genkende Sergio på kilometers afstand.
Jeg behøvede ingen kikkert.
De kørte ind i en sidegade, og da vi drejede,
var bilen foran os med lysene tændt.
Han vidste, vi fulgte efter ham.
Han kendte vores bil. Han havde set den før.
I betragtning af bilen, han kørte, forstod jeg, at han højst sandsynligt
arbejdede for kartellet.
Da forstod vi, vi var i fare.
Vi tænkte, de ville komme efter os.
De kendte de to numre, som Sergio Rafael brugte.
Så Marisela gennemgik opkaldslisten.
Han slukkede telefonen tre dage og havde den tændt to dage.
Der var ingen opkald i tre dage og adskillige de næste to.
Sådan arbejder Zetas-kartellet.
Mønsteret fik os til at forstå, at han virkelig var medlem af Zetas.
Han blev ikke kaldt Sergio længere, nu var han "kommandant Bambino."
Han ændrede det hele tiden, som et scenenavn.
Da vi ledte efter Sergio, fandt vi en, der kendte ham.
Min mor talte med hende, og hun plaprede ud med det hele.
Hun gav oplysninger, vi ikke engang ledte efter,
som adressen på skjulestedet, navnet på den øverstbefalende,
endog våbengemmestedet, meget mere end vi havde bedt om.
Betjentene sagde, de skulle have Zetas' tilladelse
til at arrestere ham.
Hvis Zetas ikke udleverede ham, kunne de ikke anholde ham.
Han havde åbenbart fået en vis magt.
Og han havde forbindelse til Zetas-kartellet.
Min onkel Ricardo og jeg talte separat med min mor.
Jeg sagde, at denne oplysning komplicerede det hele.
Nu da han arbejdede for kartellet, var det ikke længere det samme.
Alle ved, der er en aftale
mellem myndighederne og kriminelle organisationer.
Vi fik ingen støtte.
Ingen kameraer, ingen betjente, ingen afløsning.
Ingen støtte overhovedet.
Med tiden forstod vi, at vi aldrig ville finde ham.
Vi tog tilbage til Chihuahua, til en ny guvernør
og en ny statsanklager.
Under valgperioden stiger volden voldsomt.
César Duarte vandt med et program, der havde fokus på offentlig sikkerhed.
CÉSAR DUARTE GUVERNØR I CHIHUAHUA (2010-2016)
Jeg begynder min embedsperiode med et grundlæggende mål.
Jeg vil huskes
som guvernøren, der bragte orden i Chihuahua.
Hans indsættelse var overdådig, som en kæmpe gadefest.
Lys overalt på gaderne.
Folk jublede og bød César Duarte velkommen.
Han går ud til kanten af tribunen og hilser på folkemængden.
Da vi kom tilbage, besluttede min mor at campere
foran guvernørpalæet.
GUVERNØRPALÆ
Hun havde marcheret over hele landet.
Hun var taget til hovedstaden og havde endog fundet Sergio.
Hun havde opbrugt enhver ressource.
Hvad kunne hun ellers gøre? Hun besluttede at campere.
Hun begyndte den 5. december.
Jeg pendlede frem og tilbage fra Juárez, men min onkel blev hos hende.
RETFÆRDIGHED ER ET REGERINGSPRIVILEGIUM
Er morderen stadig i Mexico?
Ja, og han er ved at blive jægeren og jeg byttet.
Han forventer, jeg skjuler mig nu,
men det nægter jeg. Han kan slå mig ihjel her.
Har han truet?
Han og hans familie har truet mig.
Han arbejder allerede for en kriminel organisation.
Hvad venter regeringen på? At han slår mig ihjel?
Men det skal ske her.
Det eneste, hun ikke havde gjort, var ulovligheder.
Hun var ikke bange for sig selv, men loven forbød det,
og hun valgte at følge loven.
CHIHUAHUAS UAFHÆNGIGE UNIVERSITET
Chihuahua universitets fødselsdag er den 8. december.
Under sin aktion havde hun hørt, at guvernør Duarte ville komme,
så hun tog et af sine bannere med til pressearrangementet.
Da guvernøren holdt sin tale, kom de op og udfoldede det.
"Retfærdighed er et regeringsprivilegium."
Det hentydede til kidnapningen af Patricia González' bror.
I den sag tog det dem få dage at finde kidnapperne.
Da César Duartes nevø blev kidnappet skete der det samme.
Retfærdighed er reserveret til statsembedsmænd.
I sagen om anklagerens bror havde de morderne på to uger.
RUBÍ RETFÆRDIGHED FRASTJÅLET
Hvordan blev din brors sag behandlet, og hvorfor gjorde det Marisela vred?
Jeg ved ikke, hvorfor Marisela blev vred,
for min brors sag var uden forbindelse.
Da de foldede banneret ud,
kunne man se, Duarte blev rasende.
Han havde ingen tolerance for kritik, selv konstruktiv.
At en mor til et offer, som så også var kvinde,
udstillede ham på den måde
med en sådan styrke og ildhu
og med de oplysninger, hun havde,
tog han rigtigt dårligt.
Vredt sendte guvernøren hende til statsadvokaten, Carlos Salas.
CARLOS MANUEL SALAS - CHIHUAHUA DISTRIKTSADVOKAT (2010-2013)
Han spurgte, om hun ville udarbejde en rapport med sine oplysninger.
Hun svarede ja.
Så hun begyndte.
I delstaten Zacatecas, i byen Fresnillo…
…fik han på gaden…
Hun delte alle sine oplysninger.
Alt, hun havde gjort.
FREMMØDE MARISELA ESCOBEDO
DEN SIDSTE GANG, JEG SÅ DE FØDERALE AGENTER…
Jeg ved ikke, hvor længe der gik.
JEG MØDER FOR DENNE RET FOR AT GIVE OPLYSNINGER, JEG HÅBER VIL…
Så tog hun tilbage til sin aktion foran palæet.
Statsadvokaten gav os sit ord.
Jeg troede igen på deres løfter.
Jeg ønsker at tro, de vil gøre det, og at det sker snart.
Desværre har vi fået lignende forsikringer fra tidligere myndigheder,
men det har ikke ført til resultater.
Jeg har ikke mistillid til statsadvokaten. Jeg håber, han holder sit ord.
Jeg håber, de gør det denne gang, men jeg venter lige her.
Vi havde planlagt at fejre jul og nytår der,
onkel Ricardo, min mor og jeg,
indtil der skete noget. Der måtte ske noget.
Hun virkede stærk på mig, men hun brød af og til sammen.
Hun sagde, hun var træt af det hele.
Med de ord.
Hun begyndte med guvernøren og alle under ham.
Der er retfærdighed i dette land og denne delstat.
Hvorfor? Fordi retfærdighed eksisterer for guvernør César Duarte.
DUSØR 100.000 DOLLARS
Og for tidligere anklager Patricia González.
Når vi var på pladsen, så vi til hende.
Vi forsøgte at få hende til at erklære våbenhvile.
En våbenhvile i helligdagene, mest for hendes mentale sundhed,
så hun kunne genfinde sin styrke, men intet kunne overtale hende.
Der var ingen kraft på Jorden, der kunne ryste hendes beslutning.
Det var farligt at være der, specielt om natten,
navnlig efter, at Sergio nu var beskyttet af et kartel.
Den dag, den 16. december,
strikkede hun sorte juledekorationer
og sagde, hun ville vente med at købe juletræ til den 25.,
fordi de ville være billigere på det tidspunkt.
Hun var ubøjelig. Hun ville holde jul på pladsen.
Den aften, som alle andre aftener,
begyndte hun at rydde lejren op klokken 20.00.
En bil holdt ind.
Hun så ham komme.
Hun løb over gaden.
Og han skød hende.
RETFÆRDIGHED
Jeg ringede til familien og tog hen til huset.
Jeg kunne ikke græde.
Jeg følte mig magtesløs og frustreret.
Jeg samlede mine søskende,
og vi tog til Chihuahua den aften og gjorde krav på liget.
Vi var rystede.
Jeg græder stadig.
Jeg var ikke chokeret dengang, for jeg så det komme.
Jeg vidste, det ville ske.
Men jeg håbede håbløst, at det ville udarte sig anderledes.
Der er furore over mordet på Marisela Escobedo Ortiz,
som blev dræbt i går aftes.
Hun blev dræbt, mens hun demonstrerede foran guvernørens palæ
for at få sin datters morder arresteret.
Marisela Escobedo, en mor, der kæmpede for retfærdighed for sin datters død,
blev skudt ned foran Chihuahuas guvernørbygning.
Marisela nægter at acceptere,
at hun bor i et land uden retfærdighed.
Lige før jul siger hun:
"Jeg holder en stor julemiddag. Folk kan komme og være med."
Og en mand skyder hende i hovedet.
Foran politi og alle.
Vi har César Duarte i røret. Guvernør, godmorgen.
-Godmorgen, Carlos. -Guvernør, hvad er der sket?
Hvilke oplysninger giver videoen?
Vi har udtalelsen fra hendes bror, som var vidne til forbrydelsen.
Han gav os en fysisk beskrivelse, og vi leder efter gerningsmanden.
Marisela, hør dette, vi støtter din kamp!
HELLERE DØ OPREJST END LEVE I KNÆ
Marisela, hør dette, vi støtter din kamp!
Den største kvinde i Juárez! Den eneste ene.
Min mor! Marisela Escobedo Ortiz!
-Marisela lever! -Kampen fortsætter!
Samfundets vrede har nået et vendepunkt,
hvilket resulterede i vigtige demonstrationer
som at tænde stearinlys foran guvernørens palæ.
Folk efterlod deres lys og gik hjem.
Det var koldt den dag.
Stemningen virkede anderledes, som om byen var lammet.
Selv om man ikke havde mødt hende og kun havde hørt om hende
og set hende på afstand, følte vi os alle tæt på hende.
Der var en bølge af kærlighed til hende
såvel som harme og frygt.
Jeg så videoen for første gang i Chihuahua.
Det er hårdt at se en, man elsker, blive dræbt på den måde.
Det er…
Jeg kan ikke forklare det, men det er skide hårdt.
Og…
Det var det. Min mor var død.
Marisela Escobedo Ortiz vendte tilbage til Ciudad Juárez i en ligvogn.
Kisten, der blev eskorteret af hendes sønner og statspolitiet,
blev mødt af venner og indbyggere ved bygrænsen.
Vi er alle samlet…
…for at sige farvel til min mor, for hun er her ikke længere.
Hendes krop er her hos os,
men hendes sjæl er hos Herren.
Hun kæmpede til sidste åndedrag og døde i frontlinjen.
Som min bror sagde, var vores mor en helt,
fordi hun gjorde ting, som ingen anden i byen havde gjort.
Hun kæmpede på egen hånd
mod regn og torden.
Selv når hun så ud til at bryde sammen,
som da min søsters morder blev løsladt,
rejste hun sig igen
og lærte os om mod.
Jeg vil bede jer alle om at give min mor et stort bifald.
Har man tvivl om, hvad man skal gøre,
har man spørgsmål om, hvordan man skal stå sammen og kæmpe,
så husk Marisela Escobedo.
HERREN ER MIN HYRDE JEG LIDER INGEN NØD
BØRN OG BØRNEBØRN
Den dag og den nat varede i en evighed.
Jeg fik kun et par timers søvn. Den næste dag vågnede vi,
og jeg tog afsted med min kone og barn. Min kone var gravid.
Vi så noget brænde i det fjerne.
En træhandel stod i flammer.
Boulevard Oscar Flores måtte lukke helt ned.
Brandmænd arbejder stadig.
Min mors kæreste åbnede altid træhandlen,
men det gjorde han ikke den dag på grund af begivenhederne.
De dræbte min mors kærestes bror, og brændte den ned.
De brændte den ned til grunden.
MARISELAS SVOGER MYRDET, HENDES TRÆHANDEL BRÆNDT NED
Han hed Manuel.
En eller to timer senere fandt de hans lig
med en pose over hovedet og metaltråd om halsen.
Jeg fandt også ud af, de var kommet efter mig.
Der var dukket nogle folk op, efter jeg var taget afsted.
De forsøgte at bryde ind. De kom efter mig.
Da forstod jeg,
hvilken fare vi alle var i.
Vi var nødt til at tage afsted.
Marisela Escobedos søn har anmodet om politisk asyl i USA,
da han frygter for sit liv efter morens død.
Nogle gav dem mit kort og sagde, de skulle ringe…
ADVOKATKONTOR - CARLOS SPECTOR
…og kørte dem over broen.
CARLOS SPECTOR ADVOKAT FOR ESCOBEDO-FAMILIEN
"Hvad med vores ejendele? Hvad med vores forretninger?"
De føderale betjente svarede: "I er heldige at være i live."
Den besked sendte de til Juans familie.
"I er i live, røvhuller, lad det ligge."
Når man viser regeringens og systemets mangler
og forbindelsen mellem regering og karteller,
er ens liv i fare.
Problemet her og i Juárez er, at på samme station
kan man have ti betjente rundt om et bord
sammen med repræsentanter fra tre kriminelle organisationer.
Jeg har sagt det før, og jeg siger det igen.
Marisela underskrev sin egen dødsdom,
da hun afgav en erklæring på statsadvokatens kontor i Chihuahua.
Jeg tror, det var øjeblikket,
da de besluttede at rydde hende af vejen og begrave hendes oplysninger.
Det er en statsforbrydelse, fordi det var "til gavn" for staten,
til trods for det tidlige røgslør,
at sådan en frimodig og krævende kritiker døde.
De, der forsøger at bagtale,
de, der siger, at det, der skete, hvilket gør ondt på os alle,
kan kaldes en statsforbrydelse, tager helt fejl.
Guvernøren i Chihuahua har ingen forbindelse med kriminelle grupper.
Morderne må have vidst,
de kunne dræbe hende den aften med total straffrihed.
Det var foran palæet, alle lys var tændt,
og det blev filmet.
Det blev billiget, hvis ikke direkte beordret af staten.
Hun blev ikke beskyttet. De overlod hende til sig selv.
Hun camperede derude, fordi hun ikke havde nogen tilflugt.
De efterforskede ikke og hjalp ikke Marisela med at finde Sergio.
Marisela ville ikke have været død, hvis vi havde fortsat efterforskningen.
Men min tid var udløbet. Vores embedsperiode varer kun seks år.
Det var langt lettere at dræbe hende end at arrestere Sergio.
Men de vidste ikke, at de ikke kunne få hende til at tie.
Jeg vidste, det ikke var forbi.
Jeg vidste, det ikke var slut.
Jeg sagde til ham…
Jeg er blevet hans kamps juridiske arm,
så længe han bliver ved med at kæmpe.
Jeg besluttede at kæmpe videre, men fra amerikansk jord.
Jeg gør det over grænsen og ser, hvad der sker.
RUBÍ- FRASTJÅLET RETFÆRDIGHED RETFÆRDIGHED ER PRIVILEGIUM
De vil ikke have arbejdstilladelser. De vil have retfærdighed.
Vi har set den mexicanske regerings beskidte trick her og i Mexico.
MEXICOS GENERALKONSULAT
De skal offentligt se, hvad vi gør.
Det vil blive akavet for dem, de bliver vrede,
men vi vil ikke have venner, men retfærdighed.
NICARAGUA DEMONSTRANTER FORDØMMER KVINDEDRAB
Retfærdighed!
En verdensomspændende protest fandt sted i dag
for at fordømme Mariselas morder.
Stop vold mod kvinder!
"DRÆB MIG FORAN PALÆET!"
De politiske omkostninger for Chihuahuas nye styre var høje.
De stod over for en udfordring, da nogen var blevet dræbt uden for deres dør.
Hun havde mødt selveste rigsadvokaten, anklaget guvernøren
og sat statsanklageren i forlegenhed. Hun var blevet dræbt uden for deres dør.
Ikke for at nævne samfundets vrede. Så der var et kæmpe behov
for at bevise deres evne
til at håndtere en sådan sag.
-Er der fremskridt? -Vi har gjort stort fremskridt.
Der er mange nye opdagelser i sagen.
Vi håber snart, sagen bliver lukket.
-Hvad med Sergio Barrazas sag? -Det er samme sag.
Det er højst sandsynligt, at de blev beordret
at lukke sagen i lyset af al tumulten.
Myndighederne meddelte, at de havde fanget Mariselas morder,
og at de havde beviser.
José Enrique Jiménez Zavala, kendt som Wicked, er tilbageholdt.
Han er aktivisten Marisela Escobedos formodede morder.
Vi har endelig afsluttet en lang efterforskning,
der er kulmineret i anholdelsen
af den afgørende gerningsmand.
Jeg er ansvarlig for mordet på fru Escobedo.
Jeg fulgte ordrer fra den kriminelle gruppe, jeg tilhører.
De præsenterede manden som min mors morder
og anklagede ham for andre forbrydelser som skyderi på en bar.
PERLA MÁRQUEZ - BESKIKKET FORSVARER
Jeg arbejdede som beskikket forsvarer for delstaten Chihuahua.
-Hvad hedder du? -Perla Márquez, beskikket forvarer.
Han fortalte mig:
"Jeg dræbte hende. Jeg vil have det overstået. Det er alt."
Hvad kan du fortælle om det første foto?
Jeg er tæt på guvernørpalæet.
Da jeg kom tæt på hende, satte min pistol sig fast.
Jeg jagtede hende.
Jeg vil tro, at da genladede jeg pistolen.
På 26 fangede jeg hende og skød.
Vi har alt det og beviser fra de andre mord.
Han tilstod, og pistolen er den samme.
Vi har rejst tiltale med fuld tillid.
Jeg vil tage ansvar for mine handlinger
og betale konsekvenserne af mine valg.
Mariselas advokat tror ikke, han er morderen.
Han bruger udtryk som: "Jeg tog hendes liv."
Forbrydere siger normalt: "Jeg dræbte hende" eller "ryddede hende af vejen."
Hvem tilstår mord helt uopfordret?
Det er anklagerens kontor, der skal bevise skyld.
Hvilke konkrete beviser har de?
Det hele hvilede på hans tilståelse.
Pistolen var bevisligt mordvåbnet.
De havde ikke bevist, han affyrede den.
Familien slog alarm igen.
"I har den forkerte mand. Sagen er ikke løst."
Mariselas bror, Ricardo, nægter, at Zavala er morderen,
for han var hos hende og så morderen på klos hold.
Jeg kan ikke identificere ham, for jeg var der ikke,
men det var Ricardo.
Og Ricardo fortalte, at han aldrig ville glemme hans ansigt.
Fantomtegningen ligner på mange punkter manden,
de præsenterede, men han er ikke min mors morder.
Marisela Escobedos morder er Andy Barraza.
Andy er Sergios bror, manden, der dræbte Rubí, Juans søster.
Det er et foto af Andy Barraza Bocanegra.
Jeg mødte Andy på et tidspunkt, før Rubí blev myrdet.
Han var lige kommet ud af ungdomsfængsel.
Ricardo kendte ikke Andy.
Han havde aldrig set ham før den aften.
Marisela Escobedo havde udarbejdet en rapport til statsanklageren,
hvor hun anklagede Andy Barraza for at ville skyde hende ned.
Andy fortalte i sit kvarter,
at han ville slå min mor ihjel. Han sagde: "Jeg nakker hende."
Vi gav denne oplysning til statsadvokaten.
Til César Peniche.
MEXICOS GENERALKONSULAT
Vi talte kort med ham.
REPRÆSENTANT FOR STATSADVOKAT I CHIHUAHUA (2010-2015)
Vi fik ekstra oplysninger og berammede en formel erklæring.
Vi bad dem om en konfrontation med fotoforevisninger.
Der var et foto af Andy blandt fotografierne.
Ricardo identificerede ham som morderen.
JEG GENKENDER DENNE MAND SOM MIN SØSTERS MORDER
-Dræbte du hende? -Ja.
Er du sikker? Er der nogen tvivl?
Er der en chance for, du var på stoffer,
og troede, du gjorde det, men det gjorde en anden?
Jeg var hele tiden på stoffer, men jeg var helt klar.
Familien insisterede på, det ikke var Wicked,
men anklagerne overhørte deres information.
De affærdigede det helt og medtog det ikke engang i sagen.
Deres mediestrategi gik ud på at hamre Wicked på plads.
CENTER FOR SOCIAL INKLUSION AQUILES SERDÁN, CHIHUAHUA
Det hele ændrede sig en dag, hvor han sagde: "Det er nok."
"Jeg kan ikke længere, for jeg slog hende ikke ihjel."
Han var blevet tortureret til at tilstå mordanklagerne.
De truede hans kone og barn.
Så han gik med til alt, de sagde.
Jeg informerede straks dommeren
og anmodede om iværksættelse af Istanbul Protokollen.
Protokollen bestemmer, om nogen er blevet tortureret.
Jeg sagde til ham, vi burde bringe det for retten.
Jeg mente, vi kunne opbygge et godt forsvar.
Husk, at Mariselas bror var der, da hun blev dræbt,
så vi har et vidne.
Vi forberedte os behørigt til retssagen.
Hvis staten anklager nogen trods modsatte beviser,
skal det påvises i retten, men han bliver frikendt.
Den 31. december 2014 meddelte statsadvokatens kontor,
at Wicked var død af et hjerteanfald.
Wickeds mor anmodede om en obduktion af sin søns lig.
Så de måtte indrømme, det var en løgn.
Myndighederne trak deres erklæring tilbage om Wickeds dødsårsag.
De afslørede, at han ikke døde af et hjerteanfald.
Han blev kvalt af en cellekammerat,
en Jaime Noel Cuevas, alias "Jimmy".
Han blev myrdet i et topsikret fængsel.
Jeg forstod, at selv hvis jeg gav dem beviset
i hånden om, at en anden gjorde det,
ville det ikke betyde noget. De var ligeglade med sandheden.
Vi havde brug for transparens
fra de dengang involverede myndigheder.
Er sagen stadig åben? Bliver Mariselas mord undersøgt?
Eller er sagen lukket?
Som jeg husker det, sluttede sagen med,
at Wicked blev sigtet.
Med denne person og hans mulige medskyldige døde
var sagen afsluttet.
Kampen var forgæves.
Den dag, da jeg stod ved siden af min mors kiste,
lovede jeg hende, at jeg ville gøre alt
for at opnå retfærdighed for Rubí.
Og det gjorde jeg.
Men jeg måtte acceptere, at jeg ikke kunne bruge mit liv på det.
Fysisk og følelsesmæssigt var jeg drænet.
Man har kun had tilbage.
Først virker det som en drivende kraft, men så begynder det at nage.
Jeg var ikke glad. Jeg kunne ikke finde ro.
Jeg vågnede op hver morgen og tænkte på min mor.
Jeg tænkte på Andy og Sergio.
En af de mest eftersøgte mænd i Chihuahua er død.
Statsanklageren har bekræftet Sergio Rafael Barrazas død.
Efter at have ligget uidentificeret i seks dage i Zacatecas' lighus
blev Barrazas lig identificeret og forlangt udleveret af hans kone.
Barraza blev dræbt af soldater i en skududveksling den 16. november.
Han blev skudt ned på grund af sine kriminelle aktiviteter.
Men det var ikke under en anholdelse.
Han afsonede ikke dommen på 50 år, som Marisela havde kæmpet for.
Han var den eneste, der var ansvarlig for Rubís mord.
For så vidt angår den beslægtede sag, som han stod bag,
er den egentlige gerningsmand også blevet anholdt.
Mariselas sag var lukket.
Sergio Barraza var død.
Det taler sit tydelige sprog, hvad angår begrebet retfærdighed
for myndighederne og det siddende styre.
Sagen var lukket.
Vi kørte ned til El Paso og talte om Andy.
Jeg udpegede ham som manden, min onkel havde identificeret.
Men anklagerne anerkendte det aldrig.
Salas hævdede senere, at det hele kom ud af det blå.
Seriøst? Alle de gange, jeg talte foran konsulatet?
Det er tidsspilde at gribe ind over for mexicanske myndigheder.
MICHAEL FÆNGSELSENHED, TEXAS
Jeg har intet at skjule. Jeg vil fortælle hvad som helst,
men intet, der kan belaste mig.
Hvis folk vil give mig skylden for Mariselas død,
så var det ikke mig. Jeg mener det.
Jeg arbejdede på en restaurant på Mesa Street, El Paso i Texas.
Min vagt sluttede klokken 1.00 om natten.
Jeg fandt ud af det den næste morgen, da en ven vækkede mig.
Jeg slog ikke Marisela ihjel. Jeg sidder inde for tyveri.
De siger det samme om min bror.
De siger, han slog Marisela ihjel.
Selvfølgelig beordrede han mordet, men en anden dræbte hende.
Han sluttede sig til Zetas-kartellet.
ANDY BARRAZA - SERGIO BARRAZAS BROR
Han sluttede sig til Zetas og døde med dem.
Han døde, men han fik magt og mødte pingerne.
Han mødte Juárez-kartellets pinger, og de gjorde os tjenester.
Ham tjenester.
Nedbrænding af forretningen,
drab på beskyttede vidner, gjorde din bror alt det?
Selvfølgelig, hvem ellers?
Han var hjernen bag.
Det er alt. Jeg slog ikke Marisela Fraire Escobedo ihjel.
Jeg slog hende ikke ihjel.
I sidste ende forblev Rubís mord ustraffet.
Mariselas mord forblev ustraffet.
Han blev aldrig anholdt.
Han afsonede aldrig for Rubís mord.
Og Marisela opnåede heller ikke retfærdighed.
Landets anklagemyndigheder er oversvømmede.
Som et direkte resultat er mange efterforskninger
mangelfulde.
De fleste efterforskninger er ikke engang mangelfulde,
de bliver permanent skrinlagt.
De ligger for evigt i dyb dvale.
Der er stadig mange piger som Rubí i hele landet.
Mange Marisela'er har protesteret hver dag og krævet retfærdighed.
MARISELA ESCOBEDO NI ÅR UDEN RETFÆRDIGHED
RUBÍ 4126 DAGE UDEN RETFÆRDIGHED
MARISELA 3285 DAGE UDEN RETFÆRDIGHED
Hvis vi lader sådanne sager,
der er så oplagte, ende med straffrihed,
udsætter vi vores samfund for fare.
Vi marcherer hvert år på årsdagen, så folk ikke glemmer.
En forbrydelse uden retfærdighed.
En forbrydelse gennemsyret af straffrihed.
Marisela forlod sin forretning
for at blive en trofast forsvarer
af liv, retfærdighed og frihed.
Det kostede hende livet.
Fordi regeringen
ikke kunne give hende den retfærdighed, hun krævede.
HER BLEV MARISELA ESCOBEDO ORTIZ MYRDET DEN 16. DECEMBER 2010
Hendes sidste ord har afsat dybe spor i min hukommelse.
"Jeg ønsker, min datters mord bliver det sidste kvindedrab i denne by."
Hun var sygeplejerske, mor og forretningsdrivende.
Hendes liv var som andres.
Men det, hun gjorde i sit livs to sidste år,
hjalp hende med at få en evig plads i Chihuahua og Mexicos historie.
Marisela Escobedo er en levende helt i vores kollektive bevidsthed.
Ikke blot i Ciudad Juárez, men for mange mexicanere.
Hun var et glimt af håb for mexicanske kvinder og ofrer.
Alle fornemmede tyngden af hendes ord.
Kom ud af jeres trygge omgivelser,
hvis en dør lukker sig, åbner der sig en ny i morgen.
Man skal blive ved med at søge indtil verdens ende.
Så vores døtre kan leve i frihed,
så de ikke bliver ofre for vold eller misbrug,
og der er færre mord.
Kampen fortsætter!
Marisela lever!
Vi ved, der er gode folk derude, og jeg anmoder om deres støtte.
Gå på gaden med os, og kræv retfærdighed.
Pas på hinanden, og vent ikke på at blive den næste.
Retfærdighed!
De er mødre, der har efterladt forældreløse børn,
de er vores døtre, vores studerende,
de er vores by og vores lands fremtid.
Ikke flere myrdede kvinder!
SAMMEN ER VI STÆRKE!
IKKE EN MINDRE
Det er jeres kamp!
MEXICOS KVINDEDRAB
Du er ikke alene!
Jeg forstod, min mor var blevet et symbol.
Et symbol på denne kamp i Chihuahua, Mexico City og Ciudad Juárez.
Hun er et symbol.
Det er en kærlighedshistorie,
og det er også historien som mange mødre, fædre,
brødre, søstre, sønner og døtre
oplever hver dag.
Ja, det er en kærlighedshistorie.
Jeg var træt. Jeg ville ikke hade længere.
Og det øjeblik, jeg sagde de ord,
blev der løftet en byrde fra mine skuldre, som var det sække af cement.
En kæmpe byrde forsvandt, og hadet var væk.
Der var heller ingen tilgivelse, det er noget andet,
men hadet var der ikke. Det var væk.
Jeg har ikke følt det sådan siden.
Godaften, alle sammen.
Tak, fordi I vil dele denne særlige aften for Noemís og vores familie.
Lad os skåle sammen
og ønske disse unge lykke, og Gud velsigne jer alle.
Tak.
Min mor lærte os kærlighed.
Jeg var for stædig til at blive elsket, men hun elskede mig alligevel.
I 2019 anlagdes sag ved menneskerettighedskommissionen
for at bestemme den mexicanske stats ansvar
i behandlingen af Marisela og Rubís sag.
Andy Barraza afsoner i Texas i USA for røveri af særlig grov karakter.
Den mexicanske regering har aldrig indstævnet ham som vidne i Mariselas sag.
Da denne dokumentar blev lavet, blev César Duarte efter tre år på fri fod
tilbageholdt i Miami, hvor han anker en udleveringsanmodning.
Der er udstedt 21 arrestordrer mod ham.
Han er anklaget for underslæb på 1,2 milliarder pesos.
I gennemsnit bliver ti kvinder myrdet hver dag i Mexico.
97 % af alle kvindedrab forbliver ustraffede.
Glem ikke deres navne, hr. præsident
For alle kvinder, der marcherer på Reforma
For alle piger, der kæmper i Sonora
For alle kvindelige kommandanter Der kæmper for Chiapas
For alle mødre, der søger i Tijuana
Vi synger frygtløst Vi kræver retfærdighed
Vi råber højt for hver forsvundet pige
Lad os høre det Vi vil leve
Endelig få bugt
Med kvindedrab
Jeg sætter ild til alt Jeg slår alting i stykker
Hvis en fyr lukker dine øjne for altid
Jeg holder ikke mund Jeg har fået nok
Hvis de gør nogen ondt
Vil vi alle reagere
Jeg er Claudia, jeg er Ester Og jeg er Teresa
Jeg er Ingrid, jeg er Rubí Jeg er Marisela
Jeg er pigen, du tvang Til at komme med dig
Jeg er moderen, der nu græder For deres død
Og jeg er den Der vil få dig til at betale
Retfærdighed
For alle kvinder, der marcherer på Reforma
For alle piger, der kæmper i Sonora
For alle kvindelige kommandanter Der kæmper for Chiapas
For alle mødre, der søger i Tijuana
Vi synger frygtløst Vi kræver retfærdighed
Vi råber højt for hver forsvundne pige
Lad os høre det Vi vil leve
Endelig få bugt
Med kvindedrab
Endelig få bugt
Med kvindedrab
Og få Jorden til at ryste
Med et brøl af kærlighed
Og få Jorden til at ryste
Med et brøl
Af kærlighed
Tekster af: Maria Kastberg