Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
Official YIFY movies site: YTS.MX
NOVA OBJAVA KOMENTAR - 200 LAJKOVA
Gledajte, vide se različiti slojevi stijena.
Gle, Eddi, ondje je spilja.
Planine su ogromne.
-Moje novo radno mjesto je na 1078 metara… -Mama, poštedi nas prodika.
KUKCI
Da.
Čini se da je to to.
Adresa je točna.
Ali na fotkama nije izgledalo ovako usrano.
Samo je privremeno.
Dok ne nađemo nešto bolje.
Eddi, molim te, ostavi puža.
-Ovo je Nadja. -Ali nemoj ga unositi u kuću, dobro?
Dobro došli u Eisenkappel.
Ili, kako se kod nas kaže, Železna Kapla.
-Gđo Reitsch. -Hvala.
-Dobar dan, g. Röckl. -I? Vragolane mali.
Eddi.
Da…
-Prilično su otporni, zar ne? -Molim?
Puževi. Teško ih se riješiti, zar ne?
-Pa… -Da, pogledajmo vašu novu kuću.
Da.
Hajde.
Ovo je kuhinja, potpuno je opremljena.
Predivno, zar ne?
Savršeno za malu djecu.
Istina.
Ovaj namještaj možemo koristiti?
-Prijašnji su ga stanari ostavili. -Jedva su čekali da odu odavde.
Da.
Dobro.
Dobro. Kao što smo se dogovorili, obavještavat ću vas o…
Bože, Eddi.
Baš je mali vragolan, ha?
Da, dobro. Idemo gore.
Pričekaj.
Dakle, prostor za wellness.
Kupaonica. Sve je u zelenoj boji.
Ne želimo dobiti rak kože ili tako nešto.
Ne znam.
Samo sam se šalio.
Čista koruška planinska voda.
Ovdje je kada, naravno.
To štiti od duhova.
Samo se šalim.
Vjerojatno sol.
Da, protiv puževa. Isisava vlagu iz njih.
To je tavan?
Jest, tako je.
No, zatvoren je jer su ondje vlasnikove osobne stvari.
Ova soba je moja.
Dobro, onda je ova tvoja?
Kako god.
Dakle…
Ako išta budete trebali, nazovite me u bilo koje doba.
-Hvala. -Ondje je i moj privatni broj.
Ako ikad zatrebate muškarca u kući.
Ugodna vam večer.
Stvarno?
-Što je? -Na slovenskoj sam mreži.
Da, to se katkad događa.
Tik smo uz granicu.
Što je ono?
Koje?
Ono.
Ono gore? Tavan.
Gore živi je obitelj zombija.
Mama, Hendrik kaže da ondje gore živi obitelj zombija!
Hendriče, dođi i pomozi nam unijeti stvari.
Želite li pizzu?
-Naručit ću. -Evo me.
Gospodine Isuse, izbavi me od prokletstva nad mojim životom.
Tvojom sam krvlju oslobođena.
Eddi.
Ima li koga?
Živiš li i ti ovdje?
Ne trebaš se bojati.
Eddi, možeš li pospremiti igračke?
Vidimo se.
Stigla je pizza.
Gle, Eddi, imam nove zube. Reci: „Marmelada. Pekmez."
-Ovih dana možete istraživati. -Što se može istraživati u ovoj selendri?
-Hendriče! -Što je? Istina je. Ovdje nema ničega.
Ne znaš to.
-Sve će biti u redu. -U redu? Ništa neće biti u redu!
Svega sam se morao odreći zbog tvog vražjeg posla!
Dosta, u redu?
Tata ovo ne bi dopustio.
Eddi?
Što radiš ondje?
Eddi.
Moram na WC.
TRGOVINA MJEŠOVITOM ROBOM
Dobar dan.
Kako vam mogu pomoći?
Mogu li vam pomoći?
Šest kajzerica, molim.
Nemamo.
Kajzerice.
To su žemlje.
Žemlje.
Šest žemlji, molim.
Hej, čovječe!
Predivno.
Da, predivno. Predivno tiho.
-Ovdje se ništa ne događa. -Srećom, praznici su skoro gotovi.
-Tako je tiho. Spavala sam kao klada. -I ja sam spavao kao na kladi.
Ne, lutao si uokolo.
Mjesečario si?
Možda je zbog promjene sredine.
Moram u spilju, ali prvo idemo upoznati susjedu.
Ne, planirao sam igrati igrice s dečkima.
Bez interneta?
Što?
Žao mi je, tehničar dolazi tek popodne.
Ha-ha.
Hajde.
Zašto?
Budi pristojan.
Bok, ja sam Sabine Reitsch. Ovo su Hendrik i Eddi. Htjeli smo se predstaviti.
Mi smo novi susjedi.
Vidjet ćemo hoćete li izdržati duže od ostalih.
Pristojnost.
Naravno.
Moram ići.
-Možeš li… -Istražiti selo?
Možda ćete tako ići brže?
Rolandi.
Idemo.
Hej.
Čovječe!
Eddi, što radiš?
Izgledaju poput…
Hajde.
OVDJE POČIVAJU RALF I ROLAND POLZMANN
SRETNO
Evo nas.
SPILJA OBIR
Stalaktiti.
-Toga nema kod vas. -Ne.
Pa, barem ne tako blizu.
Samo izložbe i prezentacije.
Nevjerojatno.
ZABRANJEN ULAZ! OPASNOST OD URUŠAVANJA
Gledaj, Nadja, sve te kuće!
Bok!
Idi se igrati.
Sam?
Ima i druge djece.
Možeš im pokazati Nadju.
Dobro.
-Bok. -Bok.
Trebaš nešto?
Zovem se Friedrich, ali svi me zovu Fritz.
To zvuči bolje.
Zašto tako govoriš?
Mislio sam da ćeš me bolje razumjeti ako govorim standardnim jezikom.
Ti si iz Njemačke, zar ne?
Novosti se ovdje stvarno brzo šire.
Da, jer ih obično nema.
Hej.
-Bok, Chrise. -Začepi.
Začepi.
Vidi ovo. Švabo si ne može priuštiti pristojan bicikl.
-Što? -„Što?"
Švabo znači glupi Nijemac. To je uvreda za Nijemce.
-Začepi, glupane. -Glupane.
Mamica zove.
-Vrati mi to, kretenu. -Što si rekao?
Imaš petlju.
-Nazvao te kretenom? -Stari!
Ne brini. Chris se uvijek ponaša kao šupak.
Samo je ljubomoran.
-Na što? -Na moju zbirku minerala.
Dobro, da čujem.
-Jesi li već vidio duha? -Kakvog duha?
Duha Amalije Polzmann.
-Ne znaš priču o Polzmannovima? -Ne.
Onda ću ti je ispričati.
Dakle, bilo je to ljeto 1980.
Amalia Polzmann brala je gljive
dok su se njeni sinovi, Ralf i Roland, bezbrižno igrali u dvorištu.
Kad ih je pozvala na večeru, još nisu znali
da im je majka psihopatkinja i da im je stavila otrov u juhu.
Nakon što je Amalia ubila svoje sinove, ubila je i sebe.
-Dosta je. -Ionako ništa ne kuži.
Zašto mama nije sahranjena s djecom?
-To je tako. Samoubojstva su… -Bok, Friedrich.
Fritz!
Nemoj reći da te nisam upozorio.
Pogledaj.
-Eddi, probaj ovo. -Što ona žena radi ondje?
Koja žena?
Al dente.
TVOJE OBJAVE #PRIJATELJI #NAJBOLJI #LJUBAV
GALERIJA - ODABERI
NOVA OBJAVA - DIJELI #VUKOJEBINA #USREDNIČEGA
#BOGUIZANOGU #EISENKAPPEL
„Obiteljska drama u Bad Eisenkappelu.
SAZNAJ VIŠE
10-godišnjak, 16-godišnjak i njihova majka umrli od trovanja gljivama.
Amalia P., majka dviju žrtava, koja je podrijetlom iz Slovenije…
P.
Polzmann.
SELO OPLAKUJE OBITELJ
vjerojatno je otrovala svoje dvoje djece i sebe.
Motiv je još nejasan.
Majka je patila od duševne bolesti."
-To je bilo prije 40 godina. -Priča se da ubojica opsjeda ovu kuću.
-Hendriče, molim te. -A Eddijevo mjesečarenje?
Nemoj mi njime nabijati grižnju savjesti.
-Nemoj reći Eddiju za ovo. -Da, dobro.
Ne, to nije u redu, g. Röckl. Trebali ste mi reći.
Nije me briga za to.
Dobro, onda laku noć.
Da, također.
Opsjeda li i tata i našu staru kuću?
To je sve.
-Ne, nemojte me zvati. -Gluposti. Hajde, u krevet.
Čuj, Eddi.
Imaš li u zadnje vrijeme čudne snove?
-O nekoj ženi ili nešto slično? -O Nadji.
Crtaš li je zato na mom zidu?
Što? Ništa nisam nacrtao na tvom zidu.
Eddi, ovo uopće nije smiješno.
Eddi, što to govoriš?
Što se ovdje događa? Jesi li dobro?
Hajde.
U redu je. Mama je ovdje.
Pogledaj ovo.
Zvuči kao slovenski. Nešto s mamom.
Hvala, shvatio sam.
Shvaćam. Ne trebaš moju pomoć.
Znaš li tko bi to mogao prevesti?
Ida.
Ideš?
Što želiš?
Ovo je Hendrik iz Njemačke.
Živi u Polzmannovoj kući. Njegovog brata opsjeda duh.
-Znaš slovenski, zar ne? -Malo, da.
„Mama je nevina."
O, moj Bože.
Amalia Polzmann je nevina. Znate li što to znači?
-Ne. -Ne.
Polzmannica nije ubila svoje sinove.
A Rolandov i Ralfov pravi ubojica još je na slobodi.
Duh Amalije Polzmann zarobljen je u tvom bratu i govori kroz njega.
Ali to onda nije Amalia. Eddi je rekao „mama".
-To znači… -Tako je. Mrtva djeca govore.
Što radi Švabo?
Začepi.
Ti začepi.
Što je tako smiješno?
-Što te muči? -Što me muči?
-Hej! -Što je tebi?
Odjebi natrag u Švabiju.
-Švabo. -Baš ste idioti.
Da, da. Idemo.
Krv!
Jesi li dobro?
Sve je u redu. Dobro sam. Hvala na pitanju.
Uzmi ovo.
Za nos.
Ovo je bilo ludo.
Jesu li to tamp…
Hendriče?
-Da? -Sve je u redu?
-O, Bože. Što ti se dogodilo? -Košarka.
Hendrik i ja idemo gore. Smiješ gledati TV.
-Može li i Nadja gledati? -Kako god.
To!
Košarka, ha?
Uvijek sam tu za tebe.
Hvala.
Da.
Rolandi.
Eddi?
Eddi.
-Eddi? -Eddi?
Eddi!
Dječak je otišao na groblje.
Sranje.
Eddi!
Čuješ li to?
Sranje.
Eddi?
Što radiš ovdje? Dođi.
U redu je.
U redu je. Da.
Eddi, što si radio na groblju?
Žena me zvala.
Koja žena?
Ona žena?
Ovo je važno. Koja žena?
Hajde, da Vinci, dosta crtanja. Vrijeme za kupanje.
Utrkujmo se!
Dobro!
Znaš li što znači gobe?
Gobe znači gljive.
Hvala.
I za ono otprije.
U redu je. Gdje si čuo riječ gobe?
Moj ju je brat napisao u snu.
Ne vjeruješ valjda u te priče o duhovima?
Ne, ali…
Čudno je.
Kako ti je nos?
Bolje je.
Jao.
Bok.
Za nos. Uvijek je koristim.
Hvala.
Želiš li ući?
Da, naravno.
Ne izgleda tako jezivo.
Trebaš je vidjeti noću.
Je li to poziv?
-Molim? -Je li to poziv?
Ne.
Nisam to tako mislio.
Ovo je…
moja soba.
Je li ovo tvoja djevojka?
Ne, samo cura iz društva.
Više je ne viđam.
Kul fotke na Instaču.
-Hvala. -#vukojebina.
Žao mi je.
Jednostavno je drugačije.
Vozdra.
-Ha? -Ne kaže li se kod vas tako?
Ne baš.
Ovdje je tako jezivo.
-To, i Ida sudjeluje! -U čemu?
Halo? Moramo riješiti slučaj ubojstva.
Ne, nemoj.
Sinoć nije bilo duha?
Ne.
-Možda je to cijela poruka. -Gljive?
-Brat ti je možda negdje čuo riječ gobe. -Ne, mrtva nam djeca nešto žele reći.
Ali…
-Već znamo kako su umrli. -Možda je gobe skraćenica za nešto.
Da, za „duhovi ne postoje”.
Da, tako je.
D, N, P…
Što? To ne štima.
Ne!
Ako je to poruka s onog svijeta…
-Zašto nam djeca ne kažu tko ih je ubio? -Tko kaže da znaju?
-Ako duhovi uopće postoje. -Postoji samo jedan način da saznamo.
Seansa.
Vidi! Polaroid.
Ako ga budeš dirao, Hendrik će ti odrezati prste.
Zašto?
Bio…
Bio je tatin.
Trebamo fotoaparat za skupljanje dokaza.
Što god. Samo budi oprezan.
Sad se svi uhvatite za ruke.
Zatvorite oči.
Medij mora pasti u lagani trans
kako bi duh preuzeo kontrolu nad njegovim tijelom.
A onda će svjetla zatreperiti i Eddi će početi lebdjeti.
Gluposti! Ne radi se o poltergajstu.
-Radi se o običnom opsjedanju. -Dobro.
Mogu li nastaviti?
Dobro.
Zatvori oči.
Duhovi, ako ste ovdje, pozivamo vas da nam se obratite.
Predobro!
Što je rekao?
„Eddi spava."
Tko si ti?
Roland Polzmann.
Tko te ubio?
Oprostite, alergija na prašinu.
Budite oprezni.
Pazite!
-Što? -Čuo sam neki zvuk.
Friče.
Ralf i…
Roland?
Ovo su sigurno kreveti gdje su umrli.
Začepi.
Eddi.
Roland.
Kako to misliš?
Ralf dolazi! Izlazite! Brzo!
Hajde!
-Polaroidi! -Zaboravi, moramo van!
U redu je.
Gljive?
Zašto je Roland htio da ovo nađemo?
Eddi sad gleda TV.
I?
Gljive u umaku od vrhnja, gljive s divljači… Odaberi.
-Filmska vrpca. -Super. Kod kuće imam projektor.
Zašto me to ne čudi?
Odmah se vraćam.
Brzo ću.
Ima još nešto.
Izgleda kao dnevnik.
To je bilo brzo.
Bilo je otključano. Imaš sreće što sam samo ja.
-Je li ti mama doma? -Ne, nije ovdje.
A tako.
-Kad će se vratiti? -Kasnije.
Pričekat ću unutra dok ne…
Pišem zadaću.
Zar nemaš praznike?
Tečaj jezika. Moram…
naučiti austrijski.
Bok.
A otkad smo na „ti"?
Ispričavam se.
Vidi.
Imam sigurno rješenje za puževe. To je mamin recept.
Hvala.
Pozdravi mamu.
-Dobar dan, g. Röckl. -Bok, Friče.
Zanimljivo! Što radite?
-Što smjerate? -Hvala na otrovu.
Nema na čemu. Hej.
Prijatelji smo, zar ne?
Doviđenja.
Zbogom.
Doviđenja.
Znaš da se pali na tvoju mamu, zar ne?
Pali?
Sviđa mu se tvoja mama.
„11. lipnja 1979.
Napokon smo uselili u novu kuću.
Djeca u selu nisu baš ljubazna i samo bulje u mene.
Petog srpnja 1979.
Roland je već stekao prijatelje.
Moja je majka već nekoliko puta išla brati gljive.
Ne sviđa joj se ovdje u selu. Znam kako se osjeća."
Je li to…
Gospođa Seelos.
Da, zar ne?
Što još piše?
"Trećeg ožujka 1980.
Kućna pomoćnica daje nam male darove.
Dodvorava se mojoj majci pokazujući zanimanje za vrt.
Drugog kolovoza 1980.
Kućna pomoćnica marljivo radi.
Tata joj je zato poklonio ogrlicu.
Već dugo nije ništa poklonio mojoj majci.
To je sve.
To je sve? Nemoguće.
Ali puno smo saznali.
-Polzmann je mutio s gđom Seelos. -Gdje to piše?
Privjesak u obliku puža.
Ženi nikad nije ništa poklonio, a gđi Seelos je.
Ali privjesak u obliku puža? To uopće nije romantično.
Da, ali…
Polz dolazi od riječi polž, a polž na slovenskom znači puž.
-Dakle, Polzmann znači… -Čovjek-puž.
-Da. -Stvarno imate bujnu maštu.
Iako…
Ako je to istina, onda gđa Seelos još uvijek ima taj privjesak, zar ne?
A kako ćeš to saznati?
-Pitat ću je. -Evo me!
Nisam na to mislila kad sam rekla „čuvanje". Bok, Eddi.
-Bok. -Bok.
-Bok! -Ida i Fritz.
Super.
Baš smo na odlasku.
-Dolaziš na večeru? -Naravno.
Doviđenja.
I, kako si ti to zamislio?
„Dobar dan, gđo Seelos.
Jeste li imali aferu s g. Polzmannom? Je li vam dao privjesak u obliku puža?"
I što još?
Da. „Jeste li ubili Ralfa i Rolanda?”
Da, tako nekako.
Nema nikoga?
Što sad?
Potražit ćemo privjesak.
-Ja ću držati stražu. -A mi moramo ući?
Timski rad.
Zašto ovo uopće radim?
O, ne.
Dobar dan, gđo Seelos.
Dobar dan.
Dobar dan, gđo Seelos.
Jebote!
Brzo!
Hajde! Samo što nije došla…
Izlazi, brzo. Požuri.
Gđo Seelos?
Jeste li zaista bili kućna pomoćnica Polzmannovih?
-Budite sretni što nisam zvala policiju! -Jako nam je žao.
Jeste li vi otrovali Ralfa i Rolanda?
-Friče! -Sad me slušaj.
Čistila sam kod Polzmannovih.
No, kad je žena poludjela, otišla sam.
Više nisam radila za njih…
kad su dječaci umrli.
A sad, van! Ili ću reći roditeljima što ste učinili.
Ali…
-Ali, ako… -Jako nam je žao, gđo Seelos.
-Gđo Seelos, jeste li dobro? -Van!
Očito nešto skriva.
-Definitivno. Nešto nam ne govori… -Dosta.
-Zašto nije zvala naše roditelje? -Tako se to ne radi na selu.
-To je baš upalilo za Polzmannove. -Što ćeš sad?
Ja? Mislio sam da ćemo ovo skupa riješiti.
-Želim otići iz ove rupe. -Što te sprječava?
Definitivno ne ti.
Je li to sve?
-Sjajno. Otjerao si si curu. -Što to znači?
I slijepac bi vidio da ti se sviđa.
Začepi! Što ti znaš o curama?
Više nego što misliš.
Hej!
-Je li sve u redu? -Da.
Prijatelji su ti simpa.
Večera je za pola sata.
Ralfi.
-Jutro, veliki. -Nemoj!
-Jesi li poludio? -To je otrov za puževe.
Hendriče, njega sam odavno bacila.
Što je s tobom?
Moram ići. Možeš li to počistiti?
Što buljiš?
Hej.
-Htio sam reći, za ono neki dan… -Imam posla.
Bio sam uzrujan i…
nisam mislio ono što sam rekao.
Ja…
Žao mi je.
Imam ideju.
Gdje ti je tata?
Umro je.
Nesretan slučaj.
Žao mi je.
Bilo je to davno.
Zato želiš vjerovati u duhove?
Ne.
-I sama si to vidjela. -Ne znam što sam vidjela.
Dolazite li za vikend?
-Kamo? -Na festival nošnji. Cijelo selo dolazi.
-Jesu li kožne hlače obvezne? -Naravno.
Ne.
Šteta. Onda ću morati plesati s Chrisom.
-Sigurno se šališ. -Ozbiljna sam.
Što je bilo?
I ti si ga vidjela.
Ništa ne vidim.
I ja sam ga vidjela.
Da, i ja.
Zanimljivo.
Eddi je Rolandov, a Hendrik Ralfov medij.
Eddi spava. Idem.
Imam telefon za slučaj da nešto iskrsne.
Dobro.
-Hrana je u hladnjaku ako ogladnite. -Hvala.
Trebate još nešto?
-Ništa. -Sve je O. K. Zabavi se.
U redu.
-Bok. -Doviđenja.
Što sad?
Moramo čekati da Hendrik zaspi i da dođe Ralf.
Hoćete čipsa?
Friče. Ne mogu spavati uz tu buku.
Friče!
Dobro.
Hendriče?
Hendriče.
Budan sam.
Požuri!
Imam plan.
Ometi ga.
Molim te.
Ida, dođi!
Upalilo je.
Što?
Sol štiti od duhova.
A znaš koliko soli ima u čipsu.
Ralfe?
Što hoćeš?
Hoće osvetu.
Ubojstvo.
Majka.
Hendriče?
Oprezno.
Nemoj učiniti nešto što bi mogla požaliti.
Što se dogodilo?
Sranje.
Što se ovdje događa?
Jeste li pili alkohol?
Što? Nismo.
Nemate pojma što…
alkohol čini vašim tijelima.
Da…
Vi još uvijek rastete.
-Što? -Mama, idi u krevet.
-Da. -Hajde.
Ja…
trebala bih u krevet.
Kako…
Kako oni mogu piti svu tu rakiju?
Moja majka uvijek poslije popije bocu vode i uzme dva aspirina.
Ti si Fritz.
-Mama. -Da.
U krevet. Odmah.
-Hajde. -Odmah. U krevet, mama.
I zapamtite, bez rakije.
-Jesam li vas ozlijedio? -Ne.
Govorio si slovenski.
Što sam rekao?
„Želim osvetu.
-Ubojstvo. Majka." -Očito je da se Ralf želi osvetiti.
-Ali kome? -Svima. Cijelom selu.
U svom je dnevniku napisao koliko ga mrzi.
Pa, Roland je rekao da mu je mama nevina, zar ne?
To znači da je i ona ubijena.
Ralf se želi osvetiti ubojici, a ne cijelom selu.
Znači Ralf će se vratiti.
Da. Ali ne brini, nećemo te napustiti.
-Stoji ti, zar ne? -Baš kao pastir Peter u „Heidi".
Da, malo.
Pogledaj se.
U redu je.
Moraš vidjeti kako si zgodan. Ondje.
Tako.
Joj, izgledam poput šmokljana.
Ma daj. Samo si malo blijed.
Siguran sam da će Ida biti sretna.
Mama, ja idem.
Dobro.
Jesi li dobro, mama?
Znam da tražim mnogo od tebe.
Ali…
Ionako bismo morali odseliti na selo. Više si ne možemo priuštiti grad.
Samo još dvije godine, pa…
Za dvije godine možeš otići kamo želiš.
Znam da to ne pokazujem uvijek…
ali volim te.
Mama, ne moraš se ispričavati. Bit ćemo dobro.
Hajde. I bez rakije, dobro?
Vidjet ćeš. Sprema se oluja.
Gluposti.
-U koliko ćemo se kladiti? -U deset eura.
Dogovoreno, pristajem na deset eura.
-Bok. -Bok.
-Želiš li nešto popiti? -Može.
Bok, Friče. Već sam ti nalio piće.
-Hvala. -Nema na čemu.
-Imam i za tebe. -Hvala.
Mislim da je punč pokvaren.
Gdje je on?
Tko?
-Hendriče. -Nemam pojma. Nazovi ga.
Nemam mobitel ovdje.
-Gdje si ti? -Na groblju sam.
-Na groblju? -Ima privjesak u obliku puža.
Kakvog muža?
U obliku puža!
-Hendriče? -Mislim da sam našao ubojicu. Čekaj.
ŠALJE SE…
SLANJE NIJE USPJELO
Ulazim u auto.
Kakav auto?
Hendriče?
Rekao je da ulazi u auto i da je pronašao ubojicu.
Vidiš? Što sam ti rekao?
Dobra večer.
Bok.
Moramo nešto učiniti.
Gđa Seelos je rekla da više nije bila kućna pomoćnica kad su dječaci umrli.
Što ako je poslije nje došla druga kućna pomoćnica?
Što je bilo? Čekaj!
Rekli ste da više niste bili kućna pomoćnica kad su djeca umrla.
-Da, znam. -Je li poslije vas došla druga?
-Zovi policiju. -A ti?
Idem potražiti Hendrika.
Hvala.
Jeste li za ples?
Ovaj će ples otplesati sa mnom.
Stani.
Trebamo specijalce, jedinicu Cobra. Hendrik je otet.
Uspori, mladiću. Što se događa?
Trebamo specijalce.
Jedinicu Cobra.
Hendrik je otet.
Reci mi, jesi li pio alkohol?
Nisam!
„Ne mogu napustiti obitelj.
Ali našem djetetu neće ništa nedostajati. Žao mi je.
Više se ne možemo viđati. S ljubavlju…
Ralfi.
Čekaj.
Napravit ću kakao.
G. Röckl! Hvala Bogu da ste došli. Moramo zvati policiju. Ona…
Gerolde, Ralfi se vratio.
Idi unutra, mama. Ja ću to riješiti.
Mama?
Nemoj napraviti neku glupost, mali.
GDJE SI?
Ida!
Što ti radiš?
Bio sam kod Röckla. Njegova je mama imala aferu s Polzmannom. Imam pisma.
-U njima piše nešto o trudnoći. -To znači…
Röckl je Polzmannov nezakoniti sin.
Da.
Sranje! Dođi!
Čekaj!
Izvoli, Sabine.
Je li sve u redu?
Hendrik je već odavno trebao doći.
Ne odgovara mi.
Da samo znaš što sam ja radio u njegovim godinama…
Što, zlato?
To je slovenski.
Eddi ne govori slovenski.
„Hendrik je u opasnosti."
Eddi, ustani.
Hajdemo. Požuri se.
Sabine, čekaj.
Chrise, dođi. Trebam tvoju pomoć.
Dolazim.
Ali u opasnosti je. Moramo mu pomoći.
Friče, znaš li gdje je Hendrik?
Kod Röcklovih. To im pokušavam reći.
-Dobro, idemo onamo. -U redu, idemo.
Zovi policiju!
Jebote!
-Jesi li dobro? -Sranje, izgubio sam mobitel!
Dođi, sakrit ćemo se u spilju.
Jeste li vi Eddija učili slovenski?
Ne, to je bio Roland.
Koji Roland?
Ma znate, jedan od duhova. Onaj simpatični.
Djeco!
Ne budite glupi.
ZABRANJEN ULAZ! OPASNOST OD URUŠAVANJA
-Što ćemo učiniti? -Izađite!
Sranje.
Pazi.
Pazi. Primi me za ruku.
Stanite!
Ne budite glupi. Stanite ili pucam!
Čekaj.
Sranje.
Hajde.
Dajte, djeco.
Ne budite glupi.
Samo mi dajte pisma…
i zaboravit ćemo na sve.
POZOR!
Mislim da je otišao.
Hendriče!
Hendriče, reci nešto!
Hendriče?
Hendriče, jesi li dobro?
-Mislim da jesam. -Čekaj, idem po pomoć.
Sranje. Jebote.
Ida!
Jesi li dobro?
Djeco?
Je li sve u redu?
Mislim da nije.
Jeste li dobro?
Jeste li ozlijeđeni?
G. Röckl, pomozite nam!
Zapeo sam!
Hej!
Halo?
Čujete li nas?
Molim vas!
Što ćemo sad?
G. Röckl? Jeste li tamo?
-Izvući će nas. -Nitko ne zna da smo ovdje.
Traže nas. Već će nas naći.
Zar ne?
Ida?
Drago mi je što smo se doselili.
Zbog tebe.
I meni je drago.
Izaći ćemo odavde, budalice.
Vidi, ondje.
Ida, idi.
Idi po pomoć.
U redu je.
Mali Friedrich
Spavaj ti
San će te obuzeti
Čudovišta ti ne mogu nauditi
Možeš se odmoriti
Mirno spavati
Slatke snivaj sne
Moje sunašce
POLICIJA
Nije valjda da se ovo opet događa.
Gđo Röckl?
Ne smije nauditi toj djeci.
Znate li gdje je moj sin?
Ne.
Privjesak u obliku puža!
Stanite!
Van iz auta! Odmah!
Ida?
Spilja!
Ostanite u autu.
Žao mi je.
Molim te, preživi.
Molim te.
Onomad, kad se zbilo čudo u Koruškoj, dijete je pola sata bilo pod vodom
s tjelesnom temperaturom od 18,4 Celzijeva stupnja.
Friče!
Da, znam. Trebam začepiti.
Kaže: „To si bila ti."
-Rolande? -Mama!
Ne govori ništa.
Ali…
Ti si mrtav.
„Ti si nas ubila.”
Nisam to htjela.
Mama.
Djeca…
-Molim te. -Djeca nisu trebala biti u kući.
Htjeli ste otrovati gđu Polzmann…
a ne djecu.
Da.
Otad ni dana nisam bila sretna.
„I tako je slučaj trovanja opet otvoren. Počiniteljica je priznala.
Motiv joj je bila ljubav prema ocu preminule djece.
Nije htjela otrovati djecu, nego njihovu majku.
Amalia Polzmann nije počinila ni ubojstva ni samoubojstvo."
Dolazite?
Zbogom, Nadja.
Gluposti! Ne radi se o poltergajstu.
-Radi se o običnom opsjedanju. -Da, dobro.
Prijevod titlova: Ivana Kuzmić