Downloaded from YTS.MX
Shirley Temple-programmet vi pleier å sende, blir ikke
sendt på grunn av følgende spesialsending.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vi har avbrutt programmet med en spesialsending
fra Cape Canaveral.
5. mai 1961 er virkelig en dag for historiebøkene.
Selv om man ser astronaut-oppskytingen på kloss hold og direkte
på TV-skjermene, reiser hundrevis til Cocoa Beach
for å se den gylne flammen
på avstand når Redstone blir sendt opp.
5. MAI 1961, SENDER NASA FØRSTE MANN TIL ROMMET.
INGEN VET OM ASTRONAUTEN VIL OVERLEVE FERDEN.
Jeg har bare banale ord for dette.
Spenningen stiger her på Cape Canaveral.
Verden følger interessant med.
Folket er bekymret for mannen som ligger på ryggen
i toppen av en Redstone-rakett.
Det virker ikke som et passende sted for et menneske.
DETTE ER HISTORIEN OM DE SJU FØRSTE ASTRONAUTENE.
Vi ser på dette som en stor utforskning.
Vi håper å legge grunnlaget
for en bredere utforskning i fremtiden.
DE SOM RISIKERTE LIVET FOR FØRSTE SKRITT MOT MÅNEN.
Du har nok tenkt på muligheten
for at du ikke kommer tilbake.
LYKKE TIL ASTRONAUTER
ET ROMKAPPLØP FOR Å FÅ OVERTAK I ROMMET MOT SOVJETUNIONEN.
Én mann, støttet av et team med 10 000,
støttet av de mest omfattende enhetene vitenskapen kan skape.
FORTALT AV GJEMTE NYHETSRAPPORTER, SJELDNE BILDER OG OPPTAK.
Men det er fortsatt én mann, alene, i et lite skall i toppen av en rakett.
Da vi spurte NASA om bilder av de amerikanske astronautene...
...John Glenn og de seks andre utvalgte
i 1959 til Project Mercury-prosjektet, se hva vi fikk.
De sju i romdrakt, like formelt som et klassebilde
eller en ledertrening.
Men dette er også de som skal opp i verdensrommet og ta igjen
russerne og vinne den kalde krigen mot Sputnik,
med håret ned og burnosenen åpen,
etter fire dager med overlevelsestrening i ørkenen.
Hva var astronautene?
Superhelter eller vanlige krigere?
Forfatter Tom Wolfe har brukt mange år
på historien deres og han har skrevet boken:
The Right Stuff.
Det er ikke den historien vi hørte
fra romsjefene og politikerne,
eller den amerikanske pressen.
Tom Wolfe, hyggelig å ha deg her.
Godt å se deg.
Trengte vi helter da astronautene kom?
Var det derfor vi higet etter å gjøre dem til falske guder?
Det er vanskelig å huske
hvor seriøst den kalde krigen ble tatt sent på 50-tallet.
4. OKTOBER 1957
TRE ÅR FØR NASA FORSØKER Å SENDE EN MANN UT I ROMMET, FÅR AMERIKANERNE
EN UØNSKET AVBRYTELSE I STUA.
Dere er de første amerikanerne som får se oppskytingen av Sputnik 1...
STEMMEN TIL MIKE WALLACE
...fra Kysylkum-ørkenen i Sovjetunionen.
Tilbake for å prøve på 20 000 dollar er Eddie Hodges...
TRE TIMER ETTER OPPSKYTINGEN
...den 10-årige skolegutten, og makkeren major John Glenn, jr.,
jetpiloten fra marinekorpset.
Hva mener du om den russiske satellitten
som kretser rundt jorda i 29 000 km i timen?
Det er første gang noen har klart å få noe så langt
ut i rommet og beholde det der i lengre tid.
Det er nok første steget mot romferder eller måneferder,
noe vi kanskje får oppleve i Eddies levetid.
Har du lyst til å reise til månen, Eddie?
Nei. Jeg har det bra her.
MED DEN FØRSTE SATELLITTOPPSKYTINGEN, FRYKTER USA AT SOVJET
KAN UTFØRE ET INTERKONTINENTALT ANGREP
PÅ USA.
Washingtons demokrat senator Jackson
beskriver den russiske bragden som et knusende slag
mot USAs prestisje.
Mens satellitten reiser rundt jorden hver halvannen time,
sender radiosenderne tilbake kodede beskjeder til russerne.
med kraft fra kjemiske batterier,
Det hvite hus vurderer situasjonen slik.
Oppskytingen av Russlands og verdens første kunstige måne,
er av stor vitenskapelig interesse, men er ingen overraskelse.
General, er du imponert over den russiske bragden
med denne Sputnik?
Man er bare imponert over ting man ikke forstår
eller tror at noen ikke får til.
Med andre ord, vet vi hva de visste for å klare det?
-Ja visst. -Hvorfor har ikke vi gjort det?
Vi kom sent i gang.
Vi fikk ikke til jobben så tidlig som vi burde.
Vi må gi alt for å innhente dem.
De får et forsprang
og vi må begynne å jobbe for å innhente dem.
På tide at USA våkner og gjør noe med det.
Det var en tanke i landet om at det var viktig...
STEMMEN TIL TOM WOLFE
...å innhente russerne i rommet.
John McCormick, Speaker i Representantenes hus,
sa det kunne bli en utryddelse av nasjonen
om vi ikke innhentet russerne.
6. DESEMBER 1957
TO MÅNEDER ETTER SPUTNIK FORSØKER USA Å SKYTE OPP
SIN SATELLITT PÅ TOPPEN AV EN VANGUARD-RAKETT.
I desperasjon prøvde USA å bruke Vanguarden.
Nesten 200 nyhetsfolk fra hele verden ble flydd ned
for oppskytingen.
På oppskytingsstedet fikk alle høre en detaljert redegjørelse.
De fikk med seg alle detaljene til den normalt topphemmelige forberedelsen.
Inne i bygningen steg spenningen.
Amerikas prestisje har aldri vært lavere enn akkurat nå,
klokken 11:45, 6. desember 1957.
TILBAKESLAG FOR IKE I ROMKAPPLØPET MOT KRUSHCHEV
USA KALLER DET KAPUTNIK RAKETTEN EKSPLODERER
Det er et stort gap mellom løfte og prestasjon.
Jeg tror at folket vil ha handling...
HALVPARTEN AV USAS RAKETTER FEILER
SPUTNIKS LEVETID DISKUTERT
...og krever at vi fortsetter programmet.
Folkeopinionen i den siviliserte verden har blitt vant
til rask, vitenskapelig fremgang.
Folk har akseptert at Sputnik farer gjennom verdensrommet
og folk sier: "Hva blir det neste? Hva kommer etter Sputnik?
"Etter Vanguard?"
Det neste steget har vært planlagt lenge.
En bemannet satellitt.
SOVJETERNE HAR SLÅTT USA VED Å SENDE OPP DEN FØRSTE SATELLITTEN.
MEN DET NESTE MÅLET ER ER Å SENDE ET MENNESKE,
OG AMERIKA ER FAST BESTEMT PÅ Å VÆRE FØRST.
Ta igjen på alle fronter. Det var avgjørende.
Det ble brukt en rask og effektiv tilnærming.
De skulle ikke sende opp et flyvende skip, men en kapsel, en beholder,
en kapsel med et menneske inni.
En som ikke var pilot.
Men en menneskelig kanonkule.
Han vil ikke kunne styre retningen til kapselen i det hele tatt.
KRAV FRA SIVIL ROMORGANISASJON SIGNERT AV EISENHOWER
NACA fikk oppgaven,
National Advisory Committee for Aeronautics,
som ble til NASA.
Vi skal utvikle og sende ut fartøy...
NASA-ADMINISTRATOR
...i rommet, for å skaffe vitenskapelig data
og for å utforske solsystemet.
NASA vil få omtrent 300 millioner dollar
for sitt program i skatteåret 1959, og med denne bevilgningen må vi
fortsette de nåværende forskningsprogrammene i laboratoriene.
Vi må hente arbeidskraft...
....innen elektronikk og veiledning
og andre områder
der vi verken har nødvendig kompetanse
eller de nødvendige fasilitetene.
vi må fremskynde utviklingsprogrammene våre.
Vi må skaffe fartøyet som skal frakte
apparatet som skal samle data og til slutt mennesket, til rommet.
SØKET BEGYNNER I JANUAR 1959
NASA SØKER ETTER DE SOM ER VILLIGE TIL Å BLI MED EN RAKETT TIL ROMMET.
Søket etter den første amerikaneren...
STEMMEN TIL MARTIN AGRONSKY
...til å gå i bane rundt jorda, har begynt.
USAs romsjef T. Keith Glennan kunngjorde i kveld
at det bemannede amerikanske romprogrammet heter Mercury-programmet,
og pilotene Mercury-astronauter,
og én av de, alle frivillige, får den første romferden.
To måneder før astronautene ble valgt,
vurderte de fremdeles å bruke racerførere,
fjellklatrere, dykkere, menn fra infanteriet,
alle som hadde taklet stress og farlige situasjoner med hell
kunne melde seg som astronaut,
for man måtte ikke fly.
USAS 34. PRESIDENT
Til slutt sa Eisenhower: "Vi har 500 testpiloter i militæret.
"De må komme til Washington i morgen."
TESTPILOTSKOLE
Vi henter dem fra en gruppe vi kan kontrollere
og sette i gang.
De får testpiloten til å komme.
MOJAVEØRKENEN I CALIFORNIA
Av alle pilotene i tjeneste i militæret, marinen og luftforsvaret,
ble rullebladene til 473 testpiloter valgt ut til vurdering.
110 KJEMPER OM FØRSTE ROMFERD
110 innfridde de grunnleggende kravene.
The Right Stuff er både en regel for adferd og en mystisk tro.
Som testpilot må du være villig til å risikere livet,
men ha erfaring, ryggrad
og talent til å takle det, og fortsette neste dag,
og dag etter dag,
i det uendelige.
LISTEN OVER ROMFARERE KRYMPER STADIG
Fase to av utvelgelsen var en grundig fysisk undersøkelse.
Mennene fortsatte videre til tredje fase.
Her ble man utsatt for akselerasjon,
lavere lufttrykk, støy og andre stressfaktorer
som man kunne vente innen romfart.
USA VELGER 7 'ROMMENN'
MERCURY-ASTRONAUTENE FORTSATT HEMMELIG
Myndighetene introduserte
sju velvalgte militære testpiloter som USAs første romfarere.
HJEMME HOS VIRGIL "GUS" GRISSOM ENON I OHIO
-Hvordan er barnas apetitt i kveld? -Sikkert ganske god.
Bedre eller dårligere enn vanlig?
De er nok ganske spente.
KONA TIL VIGIL "GUS" GRISSOM
Kanskje de ikke spiser så mye som de pleier.
Dette skal ha vært en godt bevart hemmelighet.
Hvordan begynte du å mistenke noe?
Jeg hørte på nyhetene.
Alle sju er offiserer og testflygere.
Tre fra luftforsvaret, tre fra militæret og én fra marinen. Alle frivillige.
Doktor T. Keith Glennan,
administrator for NASA,
presenterte dem på en pressekonferanse i ettermiddag.
Jeg vet ikke hvem som vil bli den første første i bane rundt jorden.
Han vet det ikke selv før den dagen romferden skal skje.
Det er en glede å presentere,
og jeg anser det som en ære...
...fra høyre: Malcolm S. Carpenter,
Leroy G. Cooper, John H. Glenn,
Virgil I. Grissom,
Walter M. Schirra,
Alan B. Shepard, Donald K. Slayton.
Disse, mine damer og herrer, er nasjonens Mercury-astronauter.
Det spørsmålet alle vil stille:
"Hva synes konene og barna til disse mennene
"om deres ambisjoner om å dra ut i rommet?"
Innstillingen til kona mi er den samme
som med all flyging,
hvis det er dette jeg vil, så støtter hun meg,
og barna mine også. 100 prosent.
Kona mi mener det samme, ellers kunne jeg ikke ha vært her.
Hun støtter meg, men guttene er for små til
å forstå det, men de hadde nok følt det samme.
Kona er enig i at den faglige vurderingen
og karrieren er min, men vi må ha et familieliv som vi liker
og dette er en del av enigheten.
Det er ingen problemer. Familien er helt enig.
John Glenn var unik blant de sju
når det gjaldt personlighet.
Jeg er John Glenn, den eneste marinesoldaten her,
og jeg er 37 år.
Jeg sa spøkefult at jeg ble med på prosjektet
fordi jeg kommer sikkert ikke nærmere himmelen,
og ville utnytte det.
Jeg føler at dette prosjektet, når det gjelder
rommet, er for oss
på samme måte som det var for Wright-brødrene
ved Kitty Hawk for 50 år siden.
På den første pressekonferansen viste John Glenn seg
som den mest formulerende av de sju.
Kona mi sa noe, jeg har vært så fjern,
så jeg kan like gjerne dra ut dit.
Neste spørsmål, takk.
Han hadde et slags landlig uttrykk,
og et ansikt med fregner,
og han taklet det vi nå kaller "media", bra.
Spørsmålet er: "Vil mennene fortelle
"hvilken test de likte minst?"
Johnny Glenn, du kan svare, så går vi
med klokka.
Det var vrient, for vi hadde noen gode tester,
men det er ganske vanskelig å velge én, for om du vet
hvor mange åpninger en menneskekropp har
og hvor langt man kommer inn.
Du avslørte det.
Nå kan du svare på hvilken som hadde vært tøffest for deg.
Etter den ene mannen, Glenn, som så veltalende begynner å nevne
alt om Gud, land, familie og sånt,
får man straks et bilde av de sju astronautene
som gudfryktige, familiemenn fra landsbygda.
Resten måtte godta det.
De måtte enten rekke opp hånda og si:
"Vent nå litt, jeg er ikke helt enig,
"en må ikke å være trofast
"mot kona, barna og kirka",
eller være klok og si: "Jeg også."
Jeg er ikke like aktiv i kirken som Mr. Glenn,
men jeg anser meg likevel som en god kristen.
Mrs. Grissom, var det noe som tydet på
-at det var noe på gang før i dag? -Jeg hadde en god anelse.
Har du rukket å bestemme deg for hva du mener om det?
Jeg vet ikke ennå.
REPORTER: Hva synes du om det som har skjedd med faren din?
SCOTT GRISSOM: Jeg tror han blir en av de første.
Har barna i nabolaget spurt deg om det?
Ikke ennå, men læreren min ringte for en stund siden...
VIRGIL "GUS" GRISSOMS SØNN
...og hun sa: "Gratulerer."
Tror du at dette gjør deg populær?
Hva synes kona til en romfarer om muligheten
til en så stor opplevelse?
STEMMEN TIL RENE CARPENTER
Vi har ikke glemt risikoen,
men jeg og guttene hadde blitt med ham om vi kunne.
Etter hard trening, vil én av mennene fly en romkapsel fra Mercury-programmet
rundt jorda i en bane med en høyde på 187 km
før bremseraketter bremser kapselen for en nedstigning i Atlanterhavet.
Selv om astronautene, alle testflygere, føler at en romferd er...
STEMMEN TIL FRANK MCGEE
...det neste steget, synes de fleste av oss
at det er uvirkelig.
Men virkeligheten innhenter uvirkeligheten.
Cocoa Beach i Florida er basen til de som flyr raketter
fra nærliggende Cape Canaveral.
For ti år siden bodde det bare 246 personer her,
men neonskiltene vitner om en oppsving.
LYKKE TIL ASTRONAUTER
Befolkningen har økt med 1,312 prosent.
Alt her er rom-rettet.
FORTSETTER UNDERHOLDNINGEN I DET UENDELIGE
Her på Cape Canaveral Er astronautene klare
De vil bane vei Til rommet for USA
De er menn med kone Som lever vanlige liv
Men de vil bane vei Som vi sier i JFK
Det er John Glenn Grissom Og Shepard med
Astronauter som har klart det
Slayton, Schirra og Cooper besto Og Carpenter er en fryd
La oss drikke og skåle For mennene i raketten
FARE EKSPLOSIVER
Og skål for mannen som skal ut I rommet, ut i rommet
Ti, ni, åtte, sju, seks, fem, fire
Tre, to, én, som skal ut i rommet
I APRIL 1959 BEGYNNER MERCURY-ASTRONAUTENE ET BEINHARDT TRENINGSPROGRAM
FOR Å FORBEREDE SEG FOR FAREN VED ROMFART.
NASA HÅPER AT EN AV DEM VIL BLI DEN FØRSTE AMERIKANEREN
I ROMMET INNEN TO ÅR.
Vi har prøvd å utvikle dynamisk testing.
FYSIKER HOS NASA
-Hva betyr det? -Under dynamisk testing
prøver vi å gi mannen en utfordring,
som er relevant til den slags stress
-man kan få under en ferd. -Så nærme som mulig
-å faktisk gjøre det? -Ja.
Tanken bak treningen var ikke å gjøre astronauten i stand til
å kontrollere og håndtere maskinen som under andre flytreninger.
Men for å gjøre astronauten vant til de fryktene
han ville møte.
Det er et psykologisk prinsipp som sier at om du utsetter noen
gradvis for noe fryktelig...
...kan han overvinne frykten.
Vi måtte tenke på visse belastninger.
Man blir utsatt for visse
akselerasjoner, varme, vibrasjoner, støy
og psykisk traume,
som er en del av slike nye opplevelser.
ASGAR, dette er Recovery 5.
Det du hører er en simulering av kommunikasjonen
mellom romkapselen og bakkekontrollen.
Klar til landing og henting. Hører Recovery meg? Over.
En mindre skremmende øvelse, avhengig av hvordan man ser det,
er undervannsflukt-trening.
Hvilken av testene føler du
gir den største påkjenningen?
Sentrifugeringsprogrammet er nok den største belastningen.
Dette er det nærmeste man kommer å samle alle flybelastningene
på et sted, samtidig.
Sentrifugeringen er som en karusell med ett sete...
...ett sete på en lang arm som svinger deg rundt og rundt,
raskere og raskere til de oppnår ønsket g-kraft.
Vi har gått opptil 18g, 18 ganger tyngdekraften.
Første scene, første tagning.
Jeg er John Glenn, én av astronautene som forbereder seg
til den første bemannede ferden i rommet.
Det er unødvendig å si at vi selvfølgelig er personlig interessert
i Mercury-kapselen som én av oss vil være med
ut i rommet en dag.
SOMMEREN 1959 HAR PRESSENS INTERESSE FOR ASTRONAUTENE
OG FAMILIENE BLITT HEFTIG.
LIFE MAGAZINE KOMMER MED ET LUKURATIVT TILBUD
FOR Å SIKRE SEG RETTIGHETENE TIL HISTORIENE.
'ROMFARERE' FÅR 500 000 DOLLAR FOR PERSONLIGE HISTORIER
LIFE Magazine kjøpte rettighetene til de personlige historiene til astronautene.
ASTRONAUTER DELER HISTORIER OM EPOKEGJØRENDE OPPDRAG
De betalte det som den gang var en enorm sum,
500 000 dollar for tre år til de sju mennene.
Ca. 25 000 dollar per familie i året i tre år...
ASTRONAUTENE SKAL SKAPE HISTORIE
7 TAPRE ASTRONAUT-KONER
...og for de som tjente åtte eller ni tusen, var det mye penger.
Vi visste det ville bli mye oppmerksomhet i pressen...
STEMMEN TIL SCOTT CARPENTER
...men ingen av oss innså at vi ville miste miste anonymiteten.
Time Life fremstilte oss som speidergutter og vi var amerikanske helter,
og det var greit.
Her er astronaut John Glenn.
Hallo, karer. Jeg vil snakke med dere om opplevelse.
Har dere besteget et fjell? Eller tatt en ørret?
Det er slikt man opplever i speideren.
Hvis du ser etter opplevelser, gutter Bli med i speideren i dag
AMERIKAS GUTTESPEIDERE
Alan Shepard har en utrolig sans for det latterlige,
noe han har under kontroll.
Men han vil helst unngå alvorlige temaer.
I en gruppe vil han sannsynligvis si noe vittig
som gjør samtalen mindre alvorlig.
Og hvis teknikerne som driver med treningen av astronautene
sies å ha en favoritt, så er det Shepard.
Ok.
Hver astronaut har flere tilpassede flyuniformer,
som de foretrekker å kaller "trykk", ikke romdrakt.
Shepard sier at astronautene får bedre sinnsro
når det sies at de har blitt blåst opp, ikke skutt opp.
Hva snakker dere om når dere samles?
Vi har lite fritid.
Vi konsentrerer oss stort sett om romferden.
Vi bruker litt tid på ting som vannski og golf.
-Liker du vannski? -Ja.
Hva med den hvite Corvetten
-jeg har sett deg i, liker du den? -Jeg liker å kjøre den.
Hva liker du best med den?
Den har noen godsaker under panseret som får den til å kjøre raskere
enn en vanlig bil.
Da jeg begynte å sjekke historiene til astronautene,
de kom fra en verden av det de selv kalte kamppiloter.
-Ja. -Og kamppilotene
er de øverste pilotene i militæret.
-Ja. -De tar ikke bare
vanskelige flyvninger, de spiller tøffe, og er ofte hjemmefra.
De er populære blant damer, og det begynte å prege
livene deres, slik som hos alle kampflygere.
Det var så mange damer rundt dem
så John Glenn følte han måtte si
noe til dem om det. Dette har blitt for offentlig,
sa han på et møte i San Diego.
Det var nødt til å oppstå konflikt mellom en som Glenn
på den ene siden, og Alan Shepard på den andre.
Det ble til slutt en konfrontasjon.
Det var på Kona Kai Hotel på Shelter Island i San Diego.
Glenn har ikke noe imot å være en opprører.
Han mente at tullingen med "cookies" begynte å bli for mye.
"Cookies", som groupier ble kalt på den tiden,
Glenn mente det var på tide å holde et lite foredrag
om temaet, så han begynte med å si at han ikke ville
la andre i gruppen ødelegge en sjanse
for livet ved å skape en skandale ved å flørte med disse jentene.
De andre kunne ikke tro at én pilot, en av dem,
ga denne moralprekenen.
Alan Shepard som var en annen type enn John Glenn,
reiste seg og med sin strenge, Naval Academy-stil og sier:
"Hør her, du får ikke fortelle meg eller noen
"ditt syn på moral."
Den episoden var én av de tingene som utløste en konflikt dem imellom.
I én leir var John Glenn og Scott Carpenter,
og de andre var stort sett enige med Shepard.
Han sa at det ikke var opp til ham, som en av gruppen,
å fortelle hva man skulle gjøre.
Dette ble den rivaliserende stillingen.
Fra president til taxisjåfør, alle amerikanere er bekymret
for Russlands forsprang i romkappløpet.
Vi bør gjøre vårt ytterste for å gjøre det som kreves
for å hjelpe landet vårt opp dit.
FØR NASA SENDER EN OPP I ROMMET, MÅ DE BEKREFTE SIKKERHETEN.
DE TRENER SJIMPANSER TIL DEN FØRSTE FERDEN.
MR-2-fartøyet skal skyte opp en spesialtrent sjimpanse
ved Holloman flybase i New Mexico.
Sjimpansene ble kidnappet i Vest-Afrika og trent
til å være med Mercury-kapselen.
Treningen var omfattende
og begynte samtidig med astronautene.
De klarte til og med å lese av instrumentpanelet.
De fikk symboler, som to sirkler og én trekant,
og de måtte treffe trekanten, det symbolet som ikke passet,
for å ikke få sjokk.
Så måtte man avgjøre hvilken sjimpanse man skulle sende opp.
Alle kandidatene får en omfattende medisinske undersøkelse.
Astrosjimpansem med kallenavn "Ham" får æren.
31. JANUAR 1961
Dette er Mercury Redstone 2...
MR-2... og Ham er på vei.
Bekymringen øker, Hams hjerte og pust stiger raskt.
Flylegen har blikket festet på instrumentpanelet
for å overvåke Hams form.
Flylegen ser på målingene, og det går bedre med Ham.
MR-2 når målet og tilbakevendingen begynner.
Man ser romfartøyet i lufta.
Det går bra med Ham.
MR-2 var en viktig milepæl for å få mennesket ut i rommet.
Beviset er en levende sjimpanse med erfaring fra rommet.
MENS HAMS VELLYKKEDE TEST
ER OFFENTLIG, GJØR SOVJET TESTER I HEMMELIGHET.
NAVNET PÅ DEN SOM LEDER PROGRAMMET ER UKJENT.
AMERIKANERNE KJENNER HAM SOM "SJEFSKONSTRUKTØR".
Sovjeterne ville aldri si hvem som ledet deres romprogram.
Han ble kalt "Sjefskonstruktøren".
Og Khrushchev sa at de aldri kunne avdekke ham,
for fienden ville finne ham og drepe ham.
Den virkelige grunnen var at mannen het Sergei Korolev.
Han hadde vært politisk fange i ti år.
Han var en forbryter i Sovjetunionen.
De kunne ikke innrømme at en tidligere forbryter ledet romprogrammet.
Det ble antatt at sovjeterne hadde fått
en hel generasjon med superforskere som kunne
skape utrolige romfartøy.
Det var denne ene mannen, det ene geniet som het Korolev,
som man hadde ansett som rar.
ETTER NASAS BRAGD MED SJIMPANSEN, GJØR SOVJET KLART FOR EN HISTORISK TUR.
Førti tusen km, 27 400 km i timen,
ingen hadde gjort noe lignende.
Hans fartøy, en maskin som frem til i dag var et begrep
i fiksjonens ordforråd, det var et romskip.
Romskipet ble bygget i Russland,
oppskytingen og landingen et sted i Russland.
Mannen het
Yuri Alekseyevich Gagarin.
STEMMEN TIL WALTER CRONKITE
Romalderens første helt får en heltevelkomst i dag.
Yuri Gagarin, det første mennesket i bane rundt jorda, rapporterer til sjefen sin,
Nikita S. Khrushchev, Sovjetunionens statsminister.
Og under en dag med vill jubel, ble han mottatt av det sovjetiske folk
som en ny pioner, en Columbus, en Linden, Lenin i en romdrakt.
Her på Cape Canaveral har ikke russernes bragd
en synlig effekt på det romorienterte samfunnet.
De som bor her, de som ser
missiler bli avfyrt på fritiden,
har fremdeles en lokal stolthet i NASAs Mercury-prosjekt.
De venter i spenning på at USA skal sende
en astronaut ut i rommet.
Et forsøk som er ventet i løpet av de neste to-tre ukene.
På Cape Canaveral har nedtellingen, som kan ta dager...
18 DAGER ETTER GAGARINS FERD
...begynt tidlig denne morgenen.
Det ryktes at Shepard er valgt
ut til ferden med Glenn som reserve og omvendt.
Mercury-programmets representanter har ikke sagt noe
om tidspunktet for oppskytingen eller hvilken astronaut som er valgt.
Men oppskytingsfeberen sprer seg raskt
over hele landet.
Men forventningen blir dysset ned på grunn av at
selv om eksperimentet blir en spektakulær suksess,
er USA fortsatt bak Russland.
Hvis det blir en katastrofal fiasko, blir det en dysterhet, forsterket
av muligens det tragiske tapet av et menneskeliv.
23 DAGER ETTER GARGARINS FERD
Vi har avbrutt programmet med en spesialsending
fra Cape Canaveral. Vi setter over til Cape.
Den raketten som skal skytes opp
med kapselen på toppen,
er valgt og klargjort på Cape Canaveral.
Navnet på astronauten blir ikke avdekket
før rett før oppskytingen.
DET BLE TATT EN AVSTEMMING BLANT ASTRONAUTENE FOR Å BIDRA TIL Å AVGJØRE
HVEM SOM SKAL FLY RAKETTEN.
ALAN SHEPARD BLE VALGT TIL DEN HISTORISKE TUREN.
JOHN GLENN ER HANS RESERVE.
Den utvalgte piloten til den første bemannede ferden
er Alan B. Shepard, jr.
Hundrevis av mennesker reiste
til Cocoa Beach for å se...
STEMMEN TIL RALPH RENICK
...den gylne flammen idet Redstone farer mot himmelen.
Folk sov på utsiktspunktene på stranden i bilene,
i soveposer.
Omtrent tre kilometer unna ble svære lyskastere rettet mot
Redstone gantry-tårnet.
Shepard forlot Mercury-astronauthangaren
i en spesialutstyrt transportbil,
ble fraktet til utskytningsområdet, gikk ut,
tok en titt på raketten og tok heisen opp
for å innta posisjonen i romkapselen.
Han vil ikke gå i bane, slik som Yuri Gagarin...
STEMMEN TIL ROBERT ABERNATHY
...men han vil kjøre kapselen eller romfartøyet i en høyde på 187 km.
Der er han vektløs i fem minutter før tyngdekraften trekker
ham tilbake gjennom atmosfæren til havet nesten 486 km unna.
186 KM
Hele ferden tar bare 16 min., men selv om den er kort,
kan vi få vite om mennesket kan benyttes i verdensrommet.
STEMMEN TIL ROBERT TROUT
Tårnet flyttet seg tilbake for tre timer siden,
og etterlot Redstone alene som et monument på romalderen.
Alan Shepard, kledd i sin klumpete trykkdrakt,
ligger på ryggen i kapselen,
opptatt med de innviklede instrumentene,
og gjør det han har gjort
under trening, og snakker med kontrollsenteret.
Lift-off-kommando, Mark.
Bekreftet, periskopet er trukket tilbake.
Det er det beste periskopet vi har.
Hovedtavle 24 volt.
Opptatt, men han hadde vært umenneskelig om han ikke hadde kjent stresset.
Program. Bekreftet. Drivstoff. Kontrollerer drivstoff.
Operasjoner. Bekreftet, slå på en. Flott.
Automatisk drivstoff er 95. Vanlig 96. Kameraer og opptak er i gang.
62 pressefolk fra 12 land er her.
STEMMEN TIL CHARLES VON FREMD
Noen er rastløse, noen sitter og stirrer på utskytingsrampen
hvor Redstone befinner seg.
De annonserte nettopp t-minus seks minutter fra nå.
Jeg merket det med Alan Shepards ferd,
at jo nærmere man kom null,
var ingeniørene så redde, frykten for
at systemet deres skulle forårsake katastrofe.
Til slutt hørte Shepard én a dem
snakke om et overopphetet utstyr.
Er det en mekaniker her?
Den ene ingeniøren til den andre:
"Vi bør nok ta den ned og undersøke den
"før vi fortsetter." Shepard visste at det
ikke tok et kvarter, men to dager.
Nei, de burde vente.
Han snakket til dem på radioen:
"Jeg er roligere enn dere."
"Kan dere ikke bare få tent på den?"
Likestrøm blir tilført kapselen.
Det samlet dem, og de sa:
"Hvis han er villig til å ta sjansen, da bør jammen vi være det."
T-minus 15 sekunder.
T minus ti, ni, åtte, sju, seks, fem, fire,
tre, to, én, null.
Oppskyting. Tenning.
Bekreftet, oppskytingen har funnet sted og klokka er i gang.
Redstone stiger opp fra utskytingsområdet, sakte,
men den stiger rett opp mot himmelen.
Ja, hører deg klart og tydelig.
Vi hører nå lyden ved utsiktspunktet.
Alt vel så langt.
Pressen applauderer.
Det er en vill jubel.
Alan B. Shepard er i tuppen av raketten.
Dette er Freedom 7. Drivstoff er klart, 1,2g, kabintrykket er 14 psi.
Okysygenet er klart. 35 380 kg med skyvekraft.
De sender raketten opp i himmelen.
Banen er A-OK.
Farten øker til 7200 km per time,
for å ta romfareren Shepard 180 km over jorda.
Freedom 7 er fremdeles klar. Banen er A-OK.
Freedom 7 og astronaut Alan B. Sheperd sier at drivstoffsystemet er klart, 4g.
Kabinen har 5,5.
Kabinen har 5,5 kilo pr. kvadratcentimeter.
Oksygen, klart. Systemer, klart..
Medisinsk monitor, ok. Ferden går visst
så bra som planlagt, kanskje til og med bedre.
Ingen av krisesituasjonene vi har forberedt oss på,
har oppstått, og vi håper de ikke vil skje.
Det er en fantastisk utsikt fra periskopet.
Det er seks minutter og 30 sekunder
siden oppskyting.
Om et øyeblikk vil piloten bekrefte at han har nådd ferdens høydepunkt,
som er lengst unna jorda,
som vi forventer er ca 180 km.
Langt til havs står krigsflåten klar for å heise opp kapselen
når den kommer ned i fallskjerm.
Bremserakettene blir sluppet.
Kapselen slipper ut en radar for søkefly og skipet.
G-oppbygging... tre,
seks, ni...
Hovedskjermen er grønn, hovedskjermen er hel og den ser bra ut.
Dette er det første vi hører.
Vi håper at man får øye på kapselen straks.
Den havnet nettopp i vannet.
Det kom hurrarop fra rederiet som fulgte med fra dekkene
på hangarskipet.
Astronauten, Alan Shepard, har klatret ut av kapselen.
De prøver å heise ham opp i helikopteret.
Ingen, spesielt ikke pressen, får stille ham
spørsmål før han har fått en legeundersøkelse.
Glenn og de andre fulgte med fra sidelinjen
idet Al Shepard ble heist opp.
Her kommer astronautene, og der er Shepard!
Og tatt imot som en nasjonal helt på ordre fra Lindbergh.
Som den første amerikanske astronauten, var det et enestående bidrag...
USAS 35. PRESIDENT
...til menneskets kunnskap om romteknologi.
Jeg snakker på vegne av visepresidenten,
som er formann i Romfartsrådet,
representantene og senatorer og romkomiteen som er her i dag.
Og denne utmerkelsen som kommer opp fra bakken.
REPORTER: Kan du forklare hvordan du følte det
de fem minuttene du var vektløs?
Da jeg var vektløst,
innså jeg plutselig at noen ville spørre om det.
Så...
Jeg sa til meg seg at jeg burde finne et svar.
Vi har sagt det før, under de korte periodene
vi var vektløse under treningene...
Det er en behagelig følelse.
3 UKER ETTER ALANS SHEPARDS FERD
TALER PRESIDENT KENNEDY TIL KONGRESSEN.
Hvis vi skal vinne krigen som foregår i verden...
25. MAI 1961
...mellom frihet og tyranni, bør de store fremskrittene vi har gjort
de siste ukene i rommet, ha gjort det tydelig for alle,
som Sputnik gjorde i 1957,
påvirke alle de som
forsøker å finne ut
hvilken retning de skal velge.
Jeg mener nasjonen bør forplikte seg til å nå målet
om å landsette et menneske på månen og bringe ham trygt tilbake til jorden
før dette tiåret er forbi.
Presidenten sa det slik. Det er ikke ett menneske som skal til månen,
men hele nasjonen må bidra for å få ham dit.
IKKE BARE SNAKK: VI SKAL LANDSETTE ET MENNESKE PÅ MÅNEN
USA HAR EN STOR UTFORDRING
Dette treningsapparatet ble spesiallagd for astronautene.
Når man slipper ut luftstrømmer lærer de å kontrollere bevegelsene
i en av de tre retningene eller en kombinasjon av de tre.
FØR NASA KAN FORSØKE EN OMLØPSFERD,
MÅ DE BEVISE AT SHEPARDS SUBORBITALE FERD IKKE VAR FLAKS.
GUS GRISSOM ER UTVALGT SOM DEN ANDRE AMERIKANEREN I ROMMET.
Mens de utfører treningene, får de se en film av geografien
for å lære hvordan de straks ser
hvor de kan være langs banen.
Virgil Grissom er astronauten.
Er det vanskelig å overbevise seg selv om at du kanskje
får se verden gå forbi slik?
Jeg sitter ikke i apparatet og ser for meg at jeg
er 150 km over jorden.
Jeg er opptatt med oppgavene og det er det
som opptar tankene, ikke dagdrømming.
Vi er tilbake ved hovedkvarteret til ABC News
på Cape Canaveral.
STEMMEN TIL JULES BERGMAN
Tre minutter til USAs 2. bemannede
romferd med Gus Grissom i Mercury-kapselen...
OPPSKYTING LIBERTY BELL 7
...i toppen av en 25 meter høy Redstone-rakett.
Alt er visst klart.
Periskopet er trukket tilbake.
T-minus 15 sekunder.
KAPSELKOMMUNIKATOR
Ti, ni, åtte, sju, seks,
fem, fire, tre, to, én.
Tenning. Oppskyting.
GRISSOM: Bekreftet, dette er Liberty Bell 7. Klokka er i gang.
SHEPARD: Klart og tydelig, Jose. Ikke gråt for mye.
GRISSOM: Okidoki.
Alle systemer er klare, og Gus Grissom høres ut som en selvsikker pilot.
-Klart og tydelig. -Bekreftet.
Drivstoff er klart, ca. én og en kvart g.
Kabintrykket er tilpasset. Oksygenet er klart.
6:17 inn i ferden.
Kapselen kommer rundt i banevinkel.
486 KM
Han har bragt romfartøyet inn i tilbakevendingsvinkel,
det vil si at den store lydtrakten peker nedover.
GRISSOM: Målingen er her. G-kraften øker.
G-kraften øker. Vi er oppe på seks.
Nå er det ni.
Nå er det ti.
Kraften går ned igjen til sju.
Jeg får noen kondensstriper. Tydeligvis en sjokkbølge.
Femti tusen fot. Jeg føler meg bra.
Flylegen melder om at Gus Grissom kom ut av den høye g-kraften
under tilbakevendingen i en A-OK form.
GRISSOM: Nærmer seg drivanker-høyde.
Der er drivankerskjermen.
Og jeg gjør meg klar for landing her.
486 KM FRA CAPE CANAVERAL
Vi får høre at via kommunikasjon
med Gus Grissom som flyter i vannet, han har fortalt redningshelikopteret at
han vil fullføre sjekklisten og sørge for at alt
er sikret i cockpiten før han åpner luken og kommer ut.
Astronauten Virgil Grissom er ute av kapselen
og svømmer i vannet.
Selve kapselen synker,
og man frykter at den kan forsvinne
under overflaten.
To helikoptre svever i nærheten av astronauten
og kapselen.
Helikopteret holder opp selv kapselen.
De sjekker Grissom igjen, men helikopteret har en kabel
om bord på kapselen og holder den opp for øyeblikket.
Helikopteret svever over og holder opp kapselen.
Kapselen begynte å synke i vannet, og derfor
kom Virgil Grissom seg ut av kapselen.
Ett helikopter svever i nærheten av kapselen
og nå flyr de ned til siden.
De må holde opp kapselen og samtidig sende en kabel til Grissom.
Kapselen ble sluppet.
Helikopteret slapp kapselen.
Den er i vannet igjen.
Om de får tak i den igjen før den synker,
det blir et stort problem.
Grissom holdt på å drukne.
Han glemte å lukke en av ventilene
til oksygentilførselen i drakten.
De forsøker å få en kabel til Virgil Grissom,
og det ser ut som Grissom heises
opp av vannet. Og man kan se ham.
Han blir heist opp ca. 6,5 km unna oss.
Grissom er trygt i helikopteret etter å ha duppet i vannet
da kapselen begynte å synke.
En kort oppsummering: vi har hatt nok en vellykket oppskyting
av en amerikansk astronaut. Åpenbart ikke like vellykket
som den første, siden kapselen gikk tapt i redningsoperasjonen,
men vellykket når det gjelder det viktigste og mest kritiske.
Selve astronauten, luftforsvar-kaptein Virgil Grissom,
ble reddet.
Kapselen hadde for første gang
en luke som kunne åpnes fra innsiden.
Nå ble debatten om han fikk panikk
og tenkte: "Jeg må komme meg ut", trykket på knappen
og forårsaket katastrofen. Eller om det var en tabbe,
og han hadde trykket på knappen ved et uhell,
begge deler er en kardinalsynd.
Presidenten har ringt astronauten kaptein Virgil Gus Grissom.
KENNEDY: Kaptein, jeg ville gratulere deg.
Jeg har sett ferden på TV, og det gleder meg at du
klarte deg.
GRISSOM: Ja, jeg klarte meg.
Jeg fikk vite at vi mistet kapselen, samt kameraet og opptakene.
Jeg hørte at det var en utmerket jobb, og det gleder oss
at det gikk bra med deg.
Grissom kunne takke John F. Kennedy.
Han nektet å la den andre ferden bli stemplet
som et nederlag.
Mann ble enig om å si:
"Gus' ferd var en suksess.
"Men litt trøbbel på slutten."
Jeg begynte med bevegelsen
for å sjekke det manuelle kontrollsystemet, og jeg ble så fascinert
av utsikten, at jeg slet med å kontrollere...
...slet med å fokusere på instrumentene,
at jeg fortsatte å se ut av vinduet.
Du der borte.
Hva skjedde med den oppblåsbare redningsflåten, Gus? Måtte du ut
så fort for den, eller hva er prosedyren?
Jeg tok av hjelmen, løsnet meg selv, og ringte helikoptrene
og sa at jeg var klar.
Jeg lå klar og ventet på dem.
Jeg bare lå der slik jeg pleier da: "Poff",
luken åpnet seg og jeg så bare blå himmel,
og vannet begynte å strømme inn.
Det var utvilsomt dagens største sjokk
da den åpnet seg.
-Der bak. -Har du et inntrykk
av hvor lang tid det tok fra luken åpnet seg
-til kapselen ble fylt? -Noen sa:
"Kom deg ut av kapselen fort."
-Var dette en del av samtalen? -I tillegg til luken,
hva mer...
Kaptein, har du en forklaring på hvorfor fluktluken åpnet seg?
Kan du ha vridd på spaken?
Jeg er ganske sikker på at jeg ikke gjorde det,
for det er vanskelig å nå den.
NBC News har vist en pressekonferanse med Mercury-astronaut Virgil I. Grissom,
som i går ble USAs andre menneske i rommet.
SOVJET HAR SENDT TO MENN I BANE RUNDT JORDEN.
NÅ VIL NASA FORSØKE Å SENDE DEN FØRSTE PÅ EN OMLØPSFERD.
RISIKOEN FOR EN KATASTROFAL FIASKO ER STØRRE ENN NOENSINNE.
To team med piloter er valgt
til Mercury-prosjektets første bemannede omløpsferd.
John H. Glenn jr. er valgt
til den første ferden med Scott Carpenter som reserve.
Vi har gjennomgått mye trening, som du vet.
Det har vært mye nytt og variert, og mens det har pågått
har jeg prøvd å dele mye med familien
etter de ulike aktivitetene.
Det er vanligvis det første vi gjør etter en tur.
Vi oppdaterer oss, ikke bare på hva jeg har gjort,
men også hva Annie og barna har gjort.
Du har nok tenkt tanken at denne ferden
ikke går bra, og at du kanskje ikke kommer tilbake.
Hvis det skjer, hvilket minne
vil du at sønnen din skal sitte igjen med?
Interessant spørsmål, for å si det mildt.
Ja.
Alle har visse egenskaper.
Det er opp til hver enkelt å utnytte de egenskapene.
Hvis arven min blir at jeg utnyttet egenskapene mine
etter beste evne mens jeg levde,
er det det beste minnet noen kan etterlate seg.
HÅP OG BØNNER FRA EN FRI VERDEN GÅR TIL JOHN GLENN
Spenningen stiger mer enn noensinne her i byen.
Det store spørsmålet om morgendagens planlagte oppskyting
av astronaut John Glenn inn i tre omløp
rundt jorda, er været.
Været her ved oppskytingsstedet og i Atlanterhavet
der redningsfartøy skal møte Glenn etter endt romferd.
John Glenn skulle foreta ferden,
han ville bli første amerikaneren i bane rundt jorda.
Ferden skulle skje i februar, men fire-fem ferder
ble utsatt på grunn av været.
Glenn hadde vært i raketten i fem og en halv time,
og ventet på at været skulle lette.
Været lettet til slutt, men ferden ble avlyst.
Jeg har en kunngjøring.
LYKKE TIL GLENN!
Forsøket på å sende en mann i bane med Mercury-prosjektets romfartøy,
ble utsatt på grunn av tett skydekke på oppskytingsstedet.
På dette tidspunktet, Lyndon Johnson, som var visepresident,
var utnevnt til en slags sjef
for romprogrammet, for å gi visepresidenten en oppgave,
led av ekstrem mangel på oppmerksomhet fra media.
Han var fast bestemt på å komme seg inn hjemme hos Glenn
for å trøste Annie Glenn på riksdekkende TV
for påkjenningen mens hun ventet på
om mannen ville eksplodere
eller opp i HARP-formen.
Det er naturligvis skuffelse hjemme hos Glenn.
Mrs. Glenn var nervøs for dagens oppskyting, slik som alle andre.
Hun ser frem til neste oppskytingsdato, men den er ennå ikke annonsert.
Som du ser er det mange journalister, naboer
og nysgjerrige som er samlet her.
Annie Glenn var livredd for besøket.
Nesten ingen visste
at hun stammet veldig.
Hun pleide å si: "Nei, ellers takk.
"Vil ikke se visepresidenten.
"Det er en privat stund for meg."
Hun ville ikke slippe ham inn.
Han var i en limousin seks kvartaler unna,
og ventet på å få slippe inn hos romkona.
Plutselig er Glenn tilbake på brifingrommet
og tar av seg trykkdrakten,
og noen viktigperer fra NASA kommer spaserende inn:
"John, du må samarbeide, vi har et problem
"med kona di." Han sier: "Et problem med kona mi?"
De sa: "Ja, hun slipper ikke inn visepresidenten.
"Fortell henne at hun må slippe inn USAs visepresident
"for å trøste henne." Glenn ringer henne
og sier: "Hvis du ikke vil slippe inn visepresidenten,
"hvis du ikke vil slippe inn presidenten, så kommer de ikke inn!"
Med den gesten kunne Glenn miste ferden,
for James Webb, NASAs nye administrator,
ville erstatte ham på flekken.
"Han er ikke en lagspiller", sa han.
Men noen av Webbs underordnede
sa øyeblikkelig: "Astronautene er forskjellige.
"Det er mye rivalisering.
"Men her ville de stå samlet,
"som enhver pilot i en skvadron, og de vil gjøre opprør.
"Og du vil ikke få gjennomført det."
20. FEBRUAR I 1962 TRE UKER SENER
Pilot Glenn kommer ut.
STEMMEN TIL HERBERT KAPLOW
Han flyttet den bærbare luftkjøleren fra venstre til høyre hånd,
så til venstre igjen. Han går rundt
foran bilen på utskytningsrampe 14.
Han går inn i heisen, etterfulgt av dr. Douglas,
drakttekniker Schmitt og astronaut Deke Slayton.
STEMMEN TIL JULES BERGMAN
Oberst John Glenn våknet klokken 2.30 i natt
for å begynne å klargjøre for oppdraget.
Det andre forsøket på å sende det første mennesket
i tre omløp rundt denne verdenen.
Jeg har ikke ord for dette, bortsett fra de banale,
spenningen stiger på Cape Canaveral.
Vi har hørt strofen mange ganger, men jeg vet ingen omstendigheter
der den blir brukt på samme måte.
-Statussjekk, trykk? -Klart.
-LOX-tank? -Jeg ser det blinker for høyt nivå?
-Det er klart! -Skal vi dra tilbake vaieren?
-Rekkevidde? -Klart til oppskyting.
-Mercury-kapselen? -Klar!
-15 sekunder. Gode Gud, funger hele veien. -Lykke til, John Glenn.
Tretti sekunder igjen.
Ti sekunder igjen.
-T-minus ti sekunder. -Ti, ni, åtte, sju,
seks, fem, fire, tre...
HJEMME HOS JOHN GLENN
...to, én, null, tenning.
Oppskyting!
Atlas-raketten er sendt opp,
og stiger stødig opp mot himmelen.
John Glenn jr. har begynt på sitt første omløp rundt jorden.
Oppskytingen fant sted kl. 9:47.
Idet romfartøyet forsvant ut av syne fra Florida,
ble det fanget opp av bakkestasjonen i Bermuda.
De hørte John Glenns stemme høyt og tydelig.
Solen står opp bak meg i periskopet,
en klar rødfarge. Over.
Roger.
JOHN GLENN BEGYNNER DEN FØRSTE AV TRE OMLØP RUNDT JORDEN.
HAN ER NÅ 65 KM LENGER INN I ROMMET ENN NOEN AMERIKANER HAR VÆRT.
STEMMEN TIL DALLAS TOWNSEND
Det er én time og tre minutter siden John Glenn forlot Cape Canaveral.
Med en fart på 28 235 km per time i en høyde
på 160 til 260 km over jorden.
-Dro du på jobb i dag? -Ja.
Vi fikk tillatelse fra firmaet til å se på.
Bra. De trodde vel ikke
-at du ville jobbe uansett. -Ikke i dag.
De sa at dette er viktigere enn jobb.
1. OMLØP 75 MIN ETTER OPPSKYTING
Dette er Friendship 7.
Jeg skal prøve å forklare hva jeg opplever.
Det er en mengde små partikler
som er skinnende, som om de er selvlysende.
Jeg har aldri sett noe sånt.
De vrimler rundt og kommer mot kapselen
og de ser ut som stjerner, det kommer en hel foss mot meg.
De var utvilsomt partikler, partikler som traff
sollyset i en bestemt vinkel.
De var vakre.
Det er tusenvis av dem.
Men stammet de fra kapselen? Det kunne bety trøbbel.
GLENN: Dette er Friendship 7. Nei, jeg tror ikke
de kommer fra jetmotorene. Over.
De virvlet rundt kapselen som små vektløse diamanter,
små steiner. De var som ildfluer.
Det virker som de har forsvunnet nå som jeg er i solen.
IDET HAN STARTER 2. OMLØP, FÅR BAKKEKONTROLLEN ET VARSEL
FRA LANDINGSSYSTEMET: VARMESKJOLDET KAN VÆRE ØDELAGT.
GLENN FÅR IKKE VITE OM FAREN SOM KAN SKJE UNDER TILBAKEVENDINGEN.
Info om data.
Kom igjen.
Når du går til landingspute til Auto og du får et lys
som indikerer en dobbel systemfeil,
betyr det at reserveskjermen også er utløst.
Men du kan få rødt eller grønt lys.
Jeg forstår. Uansett lys,
bør bremserakettsystemet sitte på.
Friendship 7, målingene indikerer...
3 TIMER ETTER OPPSKYTING
...noe på segment 51,
utløsing av landingsputen. Vi mistenker et feilaktig signal.
STROPPER VARMESKJOLD STØTSKJØRT
LANDINGSPUTE
HOVEDSKJERM UTLØST 10500 FT.
LANDINGSFART
Om puten var utløst, kunne han ikke
se det,
selv ikke med periskopet, for den hadde vært bak ham,
da hadde varmeskjoldet løsnet,
og kanskje falle av under tilbakevendingen.
Hvis varmeskjoldet faller av...
...brenner han opp.
Når fartøyet møter tettere atmosfære,
vil temperaturen øke opptil 3000 grader.
Det skjer ved en høyde på 40 km.
Da vil romfartøyet bevege seg i en fart på 2400 km per time.
Fartøyet vil ha den temperaturen i ca. to minutter,
problemet er at varmeskjoldet må absorbere den,
det er laget av en spesiell type plastikk...
...som vil brenne opp.
30 MIN. TIL TILBAKEVENDING
Kan du gi ham denne beskjeden, Linus?
Bekreftet, ja.
Seven, dette er Cape. Over?
Vi vet ikke om landingsputen er utløst.
STEMMEN TIL ALAN SHEPARD
Det er tryggere å ha bremserakettsystemet på under tilbakevendingen.
Vi ser ingen problemer med en slik tilbakevening. Over.
Dette er Friendship 7.
Kan du fortelle meg hvorfor? Over.
CAPCOM: Ikke på dette tidspunktet. Det er avgjørelsen til Cape Flight.
Det ble trøbbel med varmeskjoldet
over Hawaii, og de har gjort tiltak for å holde
varmeskjoldet på sammen med bremserakettene,
for å sjekke at det var falsk alarm.
Bremserakettsystemet ble sittende på romfergen,
-og tiltak ble gjort. -Dette er Friendship 7,
går inn i tilbakevendingsvinkel.
Bremserakettsystemet er bremser.
John Glenns kapsel var i rommet med en stor, stump ende, pekende fremover,
og bremserakettene er på den stumpe enden.
De sender kraft fremover,
og bremser kapselen, og det sakker
hastigheten,
og kapselen går ned i atmosfæren igjen.
Ok, bekrefter, flyr manuelt.
Han er i god form, og skal utløse bremserakettene
for en lang landing mot Atlanterhavet.
Fem, fire, tre, to, én, fyr.
Bekreftet, bremserakettene er utløst.
Eller?
Det føles som jeg drar mot Hawaii igjen.
NÅR KAPSELEN GÅR NED IGJEN I JORDENS ATMOSFÆRE
FRA OMLØPET, BLIR KOMMUNIKASJONEN HINDRET AV DEN INTENSE VARMEN
I TRE MINUTTER.
Seven, dette er Cape. Over?
Kom igjen, Cape, du er på vei ut.
Vi anbefaler at du...
Friendship 7-romfartøyet går inn i atmosfæren
til østkysten av Florida.
Han er over østkysten av Florida,
og man har ikke kontakt med John Glenn for øyeblikket.
Jeg har en hvit sand...
Seven, dette er Cape, hører du? Over.
STEMMEN TIL SHORTY POWERS
Mercury-romfartøyet er på vei ned nå.
Seven, dette er Cape, hører du? Over.
Vi har ingen radiokommunikasjon.
Vi venter på det spennende øyeblikket der vi får høre at hovedskjermen
er utløst og tar ham med trygt tilbake til jorda.
Friendship 7, dette er Cape, hører du?
Dette er Friendship 7. Det er en ildkule på utsiden.
CAPCOM: Seven, dette er Cape, hvordan er formen?
Føler du deg bra?
GLENN: Jeg føler meg bra,
men gjett om det var en ildkule.
Det var deler av bremserakettene som falt av.
Vi har ikke sett tegn til bremseskjermen
som åpner seg ved 40 000 fot.
Skjermen er grønn og er ute i en bra tilstand
ved 10 800 fot, og det er vakkert.
Den ser bra ut.
Destroyer ser fallskjermen.
De snakker. Bekreftet.
Han kommer ned om ca. 20 sekunder,
om estimatet er riktig.
Dette er Friendship 7, venter på landing.
Destroyer Noa kommer opp ved siden av kapselen.
I løpet av få minutter får vi høre
om hentingen av John Glenn fra Friendship 7.
Vi har ny informasjon fra oberst Powers. Her er han.
Romfartøyet ble hentet opp av vannet
ett minutt over tre, og endelig plassert på dekk
fire minutter over tre denne ettermiddagen,
Reporteren vår, Dave Nichols, står klar i Arlington i Virgina...
STEMMEN TIL BILL SHADEL
...hjemme hos oberst Glenn.
Mrs. Glenn vil si noen ord for første gang.
Det er flere ting vi vil si,
men jeg vil at alle skal vite at dette er den mest fantastiske dagen
for familien, og vi er ganske...
Vi er så stolt av faren deres,
av Mercury-teamet,
av alle som har gjort dette til en vellykket dag.
Hvert omløp tok omtrent 89 minutter.
Det var tre. Utvilsomt de mest begivenhetsrike fire timene
og 50 minuttene i hans liv.
DEBRIFING
Kanskje jeg kunne ha fått vite det tidligere,
og mer fullstendig, om problemet med varmeskjoldet
da de trodde det kunne være løst.
Det var visst en lang diskusjon om dette
som jeg ikke var klar over. Hvis jeg hadde vært klar over
dette problemet,
kunne jeg ha fulgt med på små humper
på kapselen, eller noe som kunne ha gitt info om tilstanden.
Jeg fikk ikke vite noe.
Står til? Hva heter du?
Oliver Whiting, og jeg er britisk borger.
Det er åpenbart, hva synes du om...
-Dette er en... -det USA og den frie verden
har oppnådd i dag?
Det er et av de største vitenskapelige framskritt
som har funnet sted for noen
av disse menneskene.
Jeg vil gjerne si noe om jeg får lov.
-Ja, vær så god. -Hør her,
i dagens vitenskapelige tidsalder
har vi krympet jordens overflate
til én enhet,
vi kan ikke se annerledes på den, og jeg håper vi aldri vil gjøre det igjen.
23. FEBRUAR 1962
OBERST GLENN VELKOMMEN TIL JORDA
John Glenn ble møtt av familien sin da han kom hjem til Florida i dag.
VELKOMMEN ASTRONAUTER
BØNNENE VÅRE BLE HØRT
John Glenn forteller
president Kennedy detaljene om kapselen.
Vanligvis slippes bremserakettene etter tenning.
Men de på bakken trodde kanskje varmeskjoldet
var løst, og i så fall
hadde hele greia gått i oppløsning
og brent opp.
Det var en interessant tilbakekomst.
Omtrent som å ha...
Sammen med svar, ga også Glenns ferd noen spørsmål,
som mysteriet med de små lysende partiklene
-han så etter hver soloppgang. -Jeg kan bare si
at jeg så dem. Jeg så dem
fra soloppgang og kanskje
i tre-fire minutter.
Jeg fikk studert dem nøye.
De var veldig funklende lyse og hadde en gul-grønn farge.
George Ralph, psykiateren vår,
sa: "Hva sa de, John?"
1. MARS 1962
Folk jeg så i morges Med dette i tankene
Sa at ingen levende mann Ville gå rundt verden tre ganger
Men John Glenn har gjort det
Ja, han gjorde det
Da John Glenn ble den første amerikaneren i bane rundt jorda,
fikk han en parade.
VELKOMMEN ASTRONAUTER
Astronautene husket synet av New York-politiet
som dirigerte trafikken for denne store paraden,
de gråt, tårene trillet.
Og de sa: "Vi elsker deg, Johnny",
til John Glenn. Det var et rørende øyeblikk
i landets historie, og det har ikke vært noe lignende siden.
Vi har ikke hatt en nasjonalhelt etter John Glenn.
John Glenn sa det
Jeg har aldri sett noe lignende
i løpet av mitt 72-årige liv.
Det ser ut som jeg står alene på talerstolen,
og jeg så alene ut i cockpiten
til Friendship 7,
men det er jeg ikke.
De var sammen med meg da og nå, tusenvis av amerikanere,
og hundrevis av innbyggere i mange land rundt om i verden.
Kunnskapen om universet vårt øker,
og måtte Gud gi oss visdom og veiledning til å bruke den klokt.
Tusen takk.
NASAS FØRSTE OMLØPSFERD ER VELLYKKET.
DEN NESTE VIL MØTE SINE EGNE UTFORDRINGER
Ferden var bare slutten på begynnelsen.
Det var den første amerikanske omløpsferd, men ikke den siste.
Den neste finner sted om ca. 60 dager.
Donald Slayton, kjent som Deke, ble erstattet av M. Scott Carpenter,
den neste astronauten i rekken,
på grunn av lett hjertebank.
UJEVN HJERTERYTME CARPENTER ERSTATTER SLAYTON SOM ASTRONAUT
Gjenta etter meg: Jeg dro på en flott fest.
-Jeg dro på en flott fest. -Det var veldig moro.
Det var veldig moro.
Alle måtte gjøre det menneskene vi kjente ville gjøre om 100 år.
I 1971 SPILLER TOM WOLF INN ET INTERVJU MED RENE CARPENTER
KONA TIL ASTRONAUT SCOTT CARPENTER, SOM RESEARCH TIL THE RIGHT STUFF.
RENE CARPENTER: Har du sett hvordan det er utenfor huset til en astronaut?
De slår leir utenfor. Gaten og plenen er full.
Man kunne ikke forlate huset. Hver gang du gikk til bilen:
"Hvor skal du?" "Hva skal du?"
"Kan vi bli med deg på butikken?"
RENE FORTELLER AT HUN DELTOK I HEMMELIGHET UNDER SCOTTS OPPSKYTING
I STEDET FOR Å SE DEN HJEMME.
TOM WOLFE: Du snek deg egentlig til Cape.
Du skulle skrive dette for noen?
For LIFE.
-Du skulle skrive for LIFE. -Ja, jeg spurte.
Du skulle skrive din egen historie.
Da jeg bestemte meg for å dra dit, og spurte om jeg kunne notere
og skrive historien...
Hvis den var bra nok, ville den bli min?
Jeg ville så gjerne skrive den.
Etter en stund visste ikke Rene om det var hennes beskjedne litterære ambisjoner
eller ergrelsen for tilskuerrollen som astronautkone,
som fikk henne til det.
RENE CARPENTER: Jeg følte en misnøye for at jeg planla å dra
til Cape for oppskytingen.
Jeg kunne ikke skrive historien med folkene på plenen.
24. MAI 1962
Etter suksessene til Shepard, Grissom og Glenn,
virket Scott Carpenters oppdrag som en rutine.
Det var vår mest ambisiøse utfordring hittil.
Piloten måtte gjøre ting vi ikke hadde våget å spørre forgjengerne om.
En større grad av kontroll og manøvrering av romkapselen,
flere tester for å måle hvordan ting beveger seg i rommet,
og hvordan de ser ut for en som observerer.
TOM WOLFE: Hvor var du da Scott ble sendt opp?
-RENE CARPENTER: I et hus som var ved... -LIFE-huset?
Cocoa Beach. Det var et annet.
Astronauten er klar, og alt annet er klart.
Ti, ni, åtte, sju, seks.
Vi så flammene på TV.
Null, tenning. Oppskyting.
Oppskytingen har funnet sted og klokka er i gang.
Bekreftet.
KAPSELKOMMUNIKATOR
Klart og tydelig, Gus.
Bekreftet, Aurora 7. Noterer tiden.
Bekreftet.
Jeg løp ut og holdt Chrissy i hånden, hun tråkket på noe som stakk og skrek.
Jeg har et bilde der jeg holder henne
og hun roper og prøver å se, og jeg prøver å følge med.
Tråkket hun på noe som stakk?
En av de krokfrøene.
Bekreftet, Aurora.
Klar, blå himmel.
UNDER CARPENTERS SISTE OMLØP MØTER HAN DET SAMME FENOMENET
SOM JOHN GLENN MØTTE PÅ.
LYSKULENE SOM GLENN BESKREV SOM "ILDFLUER".
SCOTT CARPENTER: Hvis noen hører på, så ser jeg ildfluene.
De er veldig lyse.
De omgir seg kapselen.
Jeg kan se hundrevis gjennom luken.
Jeg skal prøve å ta et bilde. De er fantastiske.
De er knøttsmå biter av frost.
Derfor tror jeg at hele siden av kapselen er dekket av frost.
MENS HAN TAR BILDE AV FROSTPARTIKLENE
HAVNER CARPENTER PÅ ETTERSKUDD MED TILBAKEVENDINGSPROSEDYREN.
NÅR HAN STYRER ROMFARTØYET FOR Å OBSERVERE DEM
MISTER HAN DYREBAR TID OG DRIVSTOFF.
CAPCOM: Aurora 7, Cape CAPCOM. Over.
SCOTT CARPENTER: Hallo, Cape CAPCOM, kom igjen.
Brekreftet. Gi meg drivstoffstatus.
Drivstoff er 15 auto.
Jeg har 7 manuelt, men den er tom og ineffektiv.
Bekreftet.
Det blir knapt med drivstoff, Gus.
Jeg har horisonten i sikte.
-Blackout skjer når som helst. -Bekreftet.
Folkemengden på Grand Central New York og i USA
venter ydmykt på dette øyeblikket, her er Powers.
Data indikerer at det er en sjanse for
at Aurora 7-romfartøyet lander betraktelig lenger unna
enn planlagt.
Det anslås at landingspunktet kan være så langt unna som 330 kilometer.
KONTROLLSENTER
Cronkite forklarte Scotts drivstoffproblem da han gikk inn
i atmosfæren, så hørte man at Cronkite ble mer og mer bekymret.
Vi har en mer urovekkende melding
fra NASA, fra romautoriteter.
De har ikke fått noen utslag på radaren
fra romfartøyet som er på vei ned.
Man lurer på hva det kan bety.
Det har ikke vært radarkontakt med Aurora 7 siden forrige kontakt
med Scott Carpenter,
da han sa at g-kraften
økte før han gikk inn i atmosfæren.
Dette er det verste for meg som reporter,
når man ikke har noe å si, man må bare vente.
-Det var en skremmende tid. -Ja, det var det.
330 km skulle ikke være
for langt unna til å plukke opp et radarsignal.
Et amerikansk P2V-fly
som er i landingsområdet har mottatt elektronisk kontakt.
Jeg var ikke så bekymret.
Uansett hvilken research du gjør på
en ektemann, en pilot, ingen kone vil tro at han er død.
Vi har ikke flere detaljer på, men vi leder
fartøyet hans til området i nærheten.
La oss sette over til Joe Campbell om bord på USS Intrepid.
Vi har fått en gledelig melding om
at et av skipets helikopter,
som hastet seg til landingsstedet,
har reddet astronaut Scott Carpenter,
og er på vei mot Intrepid
Jøsses.
Det er de lengste 45 minuttene vi har opplevd.
Scott Carpenter er ute av Atlanterhavet.
Etter fire timer og 50 minutter i rommet og tre timer i Atlanterhavet
flytende rundt på en liten flåte.
Det begynte som med Buck Rogers,
og endte som en forkortet utgave av Robinson Crusoe.
Nyheten om at Carpenter var i god behold nådde kona Rene ved Cocoa Beach,
-hovedkvarteret til romprogrammet. -Jeg vil si
at alle anstrengelsene
under et slikt oppdrag, ender de med...
at vi føler oss følelsesmessig utkjørt...
...og vi har en tendens...
...til å si de behagelige frasene
og ord som "glad", "stolt", "begeistret..."
men vi føler så mye mer.
REPORTER: Mrs. Carpenter, det var to store historier i dag.
Den utrolige og spennende redningen av mannen din,
og at du lyktes i å unngå pressen.
Vi gratulerer deg.
Men vil si at jeg vet at det har vært vanskelig
for dere at dere ikke kunne komme inn,
men det privatlivet jeg fikk
var fantastisk for meg i dag.
AV RENE CARPENTER 55 MIN SOM VARTE EN EVIGHET
TIDEN SOM BLE FOR LANG
Det er spennende.
Jeg og jenta mi fulgte meg,
og hun ville også dra.
Hun er fire, og hun ville bli med på turen
sammen med ham. Da vi så barna
og kona hans...
Det var veldig spennende.
Jeg tror alle holdt pusten
-til de fant ham. -Det er så fantastisk.
Det er stort for dette landet!
Tro meg, vi vil aldri bli undertrykt.
DET ER TO MERCURY-OPPDRAG TIL.
3. OKTOBER 1962 FLYR WALTER SCHIRRA SIGMA 7-FARTØYET
PÅ DEN LENGSTE AMERIKANSKE FERDEN TIL NÅ: 9 TIMER, SEKS OMLØP.
Bekreftet, Wally, har du noe å si til alle
som ser deg i den greia?
Vi sender det direkte.
Jeg ser på USA,
og begynner å stige litt i denne hastigheten.
Jeg ser månen, og det er ingen i USA som ser den
like godt som jeg gjør.
I DEN SISTE MERCURY-FERDEN TAR GORDON COOPERS FAITH 7
22 OMLØP RUND JORDEN UNDER ET 34-TIMERS OPPDRAG.
ETTER DET AUTOMATISKE KONTROLLSYSTEMET MISTER ELEKTRISK KRAFT,
STYRER HAN FARTØYET MANUELT UNDER DET SISTE OMLØPET OG TILBAKEVENDINGEN.
Denne ferden er den siste i Mercury-programmet
før Mercury-programmet er ferdig,
og vi begynner ferder i tomanskapselen, Gemini.
Steget før vi fortsetter med Apollo, og veien til månen.
9 NYE ASTRONAUTER NAVNGITT
USAs astronaut-team økte til 16 i dag
da The Manned Space Center i Houston i Texas navnga mennene.
Det ble sagt at de skal trenes for turer til månen.
Vi har hatt mange slike seremonier i Det hvite hus
og på Cape Canaveral for å hylle noen spesielle
amerikanere, som i vårt
siviliserte samfunn har vist at det er
flere grenser vi må krysse.
Ved å ferdes gjennom rommet, har de tatt med seg ønskene,
bønnene, håpene og stoltheten til 180 millioner av sine landsmenn.
Jeg håper vi bli oppmuntret til å fortsette med programmet.
Mange sier: "Hvorfor dra til månen?"
Like mange sa til Lindbergh: "Hvorfor dra til Paris?"
Lindbergh sa: "Det handler mer om følelse enn om logistikk."
USA har forpliktet seg til dette
store eventyret på 60-tallet. Før slutten av 60-tallet
vil vi nok se en amerikaner på månen.
Ikke fordi vi er så interesserte i å gjøre
akkurat denne reisen, men vi er interessert i å vise en dominans
i dette nye farvannet, og sørge for at amerikanerne spiller en stor rolle
i denne nye eventyrlige perioden, slik de har gjort tidligere.
Tekst: Bente Johansen