Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
-Imaš pravo, oprosti. -Znam.
-Oprosti. -Znam da imam pravo.
Možeš malo brže?
Reći ćeš mi ili ne?
Ljubavi, već sam ti rekao.
Ne, ništa mi nisi rekao.
I ono što si rekao je sranje.
Oprostite, gledajte svoja posla.
Ljubavi...
Barem si me mogao nazvati.
"Ljubavi, kasnit ću."
Vratio si se taman kad smo trebali krenuti.
Novi dobavljač inzistirao je da kušamo
argentinske kozice.
-U Argentini nema kozica. -Naravno da ima.
Htio je i da kušamo vijetnamsku ribu pangasius
i žutoperajnu tunu.
Nisi mogao pobjeći, no mogao si javiti.
Dobro.
-Mogao sam ti javiti, ali nisam. -Zašto?
Pogriješio sam, oprosti.
Ti ćeš platiti?
-40 eura. -Dobro.
A zašto si ugasio mobitel?
Poslije sam ga upalio.
Ne, čekaj.
I opet si ga ugasio.
Ljubavi, mobiteli imaju tipku za paljenje i gašenje.
Tome služi. Pališ i gasiš po želji.
Savršeno!
Znači, želio si ga ugasiti.
Bio sam na užasno dosadnom sastanku s dobavljačima.
Nadam se da se ona koju ševiš pere.
Hvala.
Daj, ljubavi, ako ćemo ovako krenuti,
ne idem na Maldive. Neću ni ući u avion.
Mjerila sam vrijeme
od kad je bio ugašen do poruke
da si opet dostupan. Prošle su 33 minute.
33 minute prije famozne večere.
-Daj, ljubavi... -I onda dva sata ništa.
-Večerali ste u bunkeru? -Rekao sam ti da smo bili u Maestralu.
-Zbilja? Pokaži mi račun. -Da.
Koji račun? Znaš da oni plaćaju večere.
Zvala sam te.
Dvaput je zazvonilo i odbio si.
-Nisam. -Onda ništa do tri ujutro.
Ne, nisam odbio tvoj poziv.
Upalio sam mobitel da ti javim da ću kasniti.
Kad sam ga upalio,
pojavilo se tvoje ime jer si me stalno zvala, k'o i obično.
Čim sam ga upalio, ispraznio se
i nisam mogao nazvati.
-Kao prvo, ne zovem te stalno. -Ne?
Možda sam bila zabrinuta, nešto trebala.
Kao drugo, otkad prodajemo ribu u Vijetnam?
Tako je. Ne prodajemo je, kupujemo je.
Riba pangasius dolazi iz Vijetnama.
Kad kažu grgeč, to je pangasius. Svi to znaju.
-Ja ne. -Dobro.
A koji ste vrag radili do tri ujutro?
Dušo, rekao sam ti.
-Ostali smo na piću svi zajedno. -Gdje?
U nekoj prčvarnici. Ne sjećam se imena.
Ne sjećaš se imena? Naravno da se ne sjećaš.
U priči imaš rupu od tri sata.
-Ljubavi. -Da, ljubavi.
Ljubavi.
Slušaj, ne možemo krenuti ovako na put.
Daj, molim te.
Prevario bih te prije putovanja na Maldive?
Pogledaj me.
Idemo.
-Peti red. -Hvala.
Pardon, ne mogu zatvoriti.
-Što je? -Ne mogu ga podići. Oprostite.
-Da? -Ne mogu...
Malo je zapelo ovdje...
Hvala.
Već spavaš?
Znaš da se bojim letenja. Bolje da ne gledam.
DOTAKNITE ILI UNESITE ŠIFRU
I odjednom ništa, tišina.
Više me nije zvala. Samo je nestala.
Bio sam povrijeđen.
Ne biste vjerovali, ali tako je.
Iskreno, bio sam malo potišten.
Nije bitno jesi li u braku, imaš li djecu, obitelj.
To je... Giulia, ljubavi.
Želite svi sladoled? -Da, hvala.
-Da. -I ja bih, hvala.
U jednom se trenu osjećaš kao da si našao ravnotežu.
"Skrasio sam se.
Dobro sam. Vodim normalan život."
A onda odjednom osjetiš...
Ne znam, imaš osjećaj da...
Neobičnu potrebu, osjećaj... Ne mogu to objasniti.
Neki osjećaj...
Osjećaj...
-Kakav? -Onaj osjećaj.
Znači...
da je ostala,
ostavio bi Giuliju?
Ma ne bi, Lisa! Kako to možeš pomisliti?
Šališ se? Nikad ne bih ostavio Giuliju. Ne, volim je.
-Ljubavi, što radiš? Dođi. -Evo me.
Volim je koliko Virginu. Sjećaš se?
Problem je što ne traju dovoljno.
Srećom. Inače bi se nakupile. Jedna na drugoj.
-Javlja li se Marcello? -Tko?
-Carlov bratić. -Neka govori.
-Rekao je sve. -Ne.
Činjenica...
"Ako muškarac vara, vara napola...
-Pet minuta i više te nema." -To je pjesma!
Citira Julija Iglesiasa.
Kako možeš? Kao da je to posve prirodno.
Kako to misliš?
Supruga ti je ondje, a ti govoriš tako nonšalantno.
Lisa, kritiziraš me?
Znamo se 15 godina. Povjeravam se.
Prestani.
Imaš suprugu i djecu. Ne možeš biti vjeran kao ostali?
Vidi ga.
Što je smiješno? Zašto se smiješ?
Nasmijava me jer pravi grimase.
Znaš mnoge parove
koji nakon 10 g. braka nisu šarali?
Naravno. Recimo mi.
Naravno. Svakako.
Htio sam pitati neki osim vas.
-Evo je. -Osim vas, naravno.
Izvoli.
-Nešto sam propustila? -Nisi ništa, ljubavi.
Ništa. Pričao sam o prošlosti.
-Dobro. -O njezinom bivšem.
Nicola ima pravo.
Možda nijedan par ne može ostati vjeran deset godina.
-Ne slažem se. -Deset godina?
Deset godina je dugo.
Da.
Da se nešto i dogodilo, neću se naljutiti.
Zbog čega bi se naljutila?
Da kažeš da si me prevario, ne bih se naljutila.
-O čemu ti to? -Pogledaj me, Mauro.
-Lisa, ne zovi me imenom. -Pogledaj me.
-Izgledam li ljuta? -Molim?
-Izgledam li ljuta? -Ne.
Samo te nešto molim.
Obećaj mi da nećeš govoriti o meni pred prijateljima kao Nicola.
O čemu ti? Daj mi ključeve. Idemo.
-To što si učinio je normalno. -Što? Poludjela si?
-Reci mi. -Ništa nisam učinio.
-Pogledaj se. -Zašto?
Zgodniji si nego prije.
Sve moje prijateljice misle da si zgodan.
Nema veze
ako si ga koji put umočio negdje drugdje...
Umočio?
-O čemu ti to? Daj mi ključeve. -Samo želim znati.
Zašto inzistiraš?
-Daj mi ključeve. -Idemo kući?
Da, idemo kući i sve ću ti reći. Idemo.
Ali reći ćeš mi istinu.
-Bok. -Bok.
-Bio je dobar? -Da, već spava.
-Hvala. Plati joj, dragi. -Naravno.
-Hvala. -Hvala tebi.
-Bok. Laku noć. -Bok.
-Što radiš? -Može jedno piće?
Idemo u krevet, kasno je.
Ma daj...
-Dragi Bože. -Slušam.
Nije pametno razgovarati o tome sad.
Idemo u krevet. Uzet ću pola dana slobodno.
Slobodno poslijepodne.
-Doći ću i razgovarat ćemo. -Ne.
O, Bože.
Dobro onda.
Vikend kad si ostala u Tarquiniji jer je Vittorio imao ospice.
Ne ospice, zaušnjake.
-Imao je zaušnjake? -Da.
-I? -Dobro.
Sad znaš.
Oprosti, što znam?
-Sve. -Što sve?
-Šališ se? -Zašto?
Želim znati više, zanimaju me pojedinosti.
Gdje se dogodilo... S kime?
I?
Gdje si je upoznao?
Ne znam, u kafiću. Bio sam pijan.
Došli smo kući na još jedno piće.
I ta se osoba našla u kući. Možda se ušuljala u auto.
Nisam išao okolo i tražio je.
-Bila je tu. -Zgodna?
-Ha? -Je li zgodna?
Ne znam jer se baš...
Ne sjećam je se dobro.
A ime?
Ne znam kako se zove. Što ti je? Ne znam.
-Reci mi ime. -Što...
Roberta. Čini mi se da je Roberta.
Prezime?
Roberta Fabbri. Fabbri Roberta.
Roberta Fabbris.
-Vidjeli ste se još koji put? -Ne.
Čujete li se?
Zašto ne ako je zgodna?
Da, vidjeli smo se opet, da.
-Jesmo. -Koliko puta?
Jednom? Četiri puta?
16? Šest mjeseci? Jednu godinu?
-Dosta puta. -Dosta... Koliko puta?
Dovoljno da to nazovem vezom.
Sad je preraslo u vezu?
Zbilja?
Ti si prekinuo s njom?
Ti si rekao: "Prekidamo. To je to."?
Ti si rekao da ti je dosta?
Povrijedio si je?
Kakve to sad veze ima? Zašto te zanima?
-Takva djevojka... -Kakva?
Znaš što mislim. Roberta Fabbris.
Bez s, samo Fabbri.
Kafić, vidim kako pleše i smije se.
Ne.
Sviđa mi se. Tko vas je upoznao?
-Nitko. -Sad nitko?
-Nitko ne znači ništa. -Ne, nitko.
Što je radila? Šetala noću
i pokucala zbog hladnoće?
Ne znam. Izašla je iz kafića i slijedila krdo,
kao kod životinja... Možda je pratila miris.
-Odakle da znam? -Tko je bio u tom krdu?
Netko od tvojih prijatelja? Možda i moji?
Bio sam diskretan. Nitko nas nije vidio, dobro?
-Koliko diskretan? Dođi. -Kamo ćeš?
Dođi.
Diskretan u smislu da su naši prijatelji bili na kauču?
A vi ste sjedili ispred njih?
Ševio si je pred njima?
Tko je bio tu?
-Reci mi! -Zašto? Daj mi mobitel.
Ako ne kažeš, nazvat ću sve.
I onda? Ljutit ćeš se na njih zbog jedne ševe?
Daj mi mobitel.
Gubiš kontrolu, Lisa.
Što to radiš?
-Što radiš? Što to bacaš? -Čistim.
Ne!
Ovdje si je ševio, zar ne? Ovdje na kauču, je l' da?
Ovdje si je ševio? Reci mi.
-Tiše malo. Mali spava. -Reci mi.
Što te muči?
Jer sam je ševio pred prijateljima?
Da smo bili u hotelu ili u autu,
bilo bi u redu? -Da, drukčije.
Drukčije?
Bio sam sa ženom koja mi je pružila utjehu.
Vodili smo ljubav jednom mjesečno.
Da bar i toliko.
Mojom krivnjom?
Želiš reći da sam ja kriva? Kažeš da sam ja kriva?
Zbilja misliš da sam tražio samo ševu?
Da nije zato što od Vittorijeva rođenja nismo par?
Otad više nismo par.
Želiš istinu, Lisa? Lisa, želiš istinu?
Zanima te zašto? Iz dvaju razloga.
Želiš čuti oba?
Prvi:
sviđa mi se pica.
Što da radim?
Muškarac sam. To mi je urođeno.
Kako se kaže? Muškarci su lovci, žene skupljači.
Muškarci love i donose hranu, žene kuhaju.
Muškarci su takvi, moraju sijati sjeme.
Topovsko meso. Tako je kako je.
Baš si govno, Mauro.
To je drugi razlog.
Ja sam govno.
A ti to nisi shvatila. Nikad.
Po čemu je tako posebna?
Ni po čemu.
Samo nije bila ti.
I to je sve.
-Idem. -Kamo?
-Vodim ga sa sobom. -Što?
Bože, Lisa... Nije mi dobro.
Evo ga.
Osjećam neku težinu ovdje.
Moj Bože...
-Bože... -Ne.
Ja se ne osjećam dobro.
Sad mi je bolje, ali bilo je užasno. Vidi.
Pusti mi ruku.
Možemo li porazgovarati?
Ne možemo odbaciti deset godina braka. Dvije minute imamo.
-Samo dvije minute. -Požuri se.
Da popijemo biljni čaj da nas smiri?
Goni se.
Ne znam, Lisa. Ne znam...
Mislio sam da sam lukav. Htio sam nešto pokazati.
Što?
Kome sam htio pokazati i što?
Tako se osjećam. Kao ćelavac s trbušinom.
Stalno sam u brizi.
-Svi imamo brige. -Da, ali ja imam velike probleme.
Ubijam se na poslu.
Nisam ti rekao jer nisam htio da se brineš.
No ipak je izašlo na vidjelo.
A onda New York... To me dotuklo.
Nisam te mogao povesti.
Bila je to kap koja je prelila čašu.
-Kakve to veze ima? -Kako to misliš?
Bio je to tvoj san. Sve smo sredili i isplanirali,
a nisam mogao.
Osjećao sam se beskorisno, posve...
S Vittorijom sam bio uplašen. Mislio sam:
"Kakav sam ja to otac?"
Sumnjao sam u očinske sposobnosti.
Koma, Lisa.
I zato si...
odlučio poševiti kurvicu.
Nisam ševio kurvu.
Godila mi je pažnja.
Tri poruke dnevno usrećivale su me.
Lisa, moram ti reći nešto užasno.
Ima još?
Lijepo je kad te vole.
Mislim da nam je ovo koristilo.
Volim te, Lisa. Uistinu. Zbilja te volim.
Zar ne možemo promijeniti to što nam se događa?
Zar nismo dovoljno snažni da se iskobeljamo
iz ovog narcisoidnog nereda?
Nemam se pravo ljutiti na tebe.
Ne mogu te osuđivati.
Znaš li zašto?
Ne. Zašto?
Jer sam i ja učinila isto.
Jer dijeliš moje razmišljanje?
Ne. I ja sam to učinila.
I ti si to učinila.
Kako to misliš da si učinila isto?
Idemo, ljubavi.
Što znači da si učinila isto?
Lisa...
Lisa!
S kime?
Pusti, molim te. Ne bi bilo nimalo pametno.
-Nisi li ti prva počela? -Morala sam ti reći.
Pogriješila sam, bar smo kvit.
Kako smo kvit? Po čemu? To je drukčije!
-Hajde. -Što?
-Slušam, pretvorio sam se u uho. -Već si sve rekao.
Učinila sam glupost? Jesam. No iz istih razloga.
-Idemo u krevet. -Razlozi ne mogu biti isti!
Ne? A zašto?
Drukčije je. Muškarac i žena. Ja lovim, ti...
Kako smo ono rekli? Skupljaš.
-Da? -Ja dajem, ti primaš.
Jer kad se vi žene ševite,
tu uvijek ima nešto dublje jer ste romantične. Vi...
Vi skupljate, mi dajemo... Čak i djelujemo drukčije!
To misliš? Imaš li još stereotipa?
Nisu to stereotipi nego zakon! To je tako.
Goni se, Lisa.
Goni se ti!
Goni se. Poznajem te. Zaljubila si se. Pogledaj me.
Ti se ne ševiš uokolo.
Ne. Ti uvijek uključiš mozak. Zaljubila si se u seronju.
Ne mogu vjerovati.
Upustila si se u priču, zar ne?
Jesi. Ne mogu vjerovati.
Shvaćaš li da sam prije tri minute
plakao, umalo da nisam klečao? Nisi vidjela?
-I trebao si. -Lisa, ti si drolja.
Ti si govno, Mauro.
Oprosti, Lisa.
Nisam te smio nazvati droljom. Oprosti mi. Divna si žena.
-Nisi završio? -Zbilja mi je žao.
S kim si bila?
-Nije bitno. -Bitno je.
Reci mi barem nešto. Molim te.
Reci mi da mu nije veći od mojeg. Reci mi.
Reci mi da ti je bilo bolje sa mnom. Uvijek.
Molim te.
To mi je važno. Ključno.
Molim te, reci mi nježno.
Pronađi prave riječi.
Što si ono govorio? Da ostavimo sve za sobom?
Tko je to rekao? Ja nisam.
Odgovori mi, molim te. Je li njegov veći? Da ili ne?
Važno mi je da znam.
Zašto mi ne odgovaraš? Zato što je tako?
Mauro, prestani.
Kakva tragedija.
Zašto si mi rekla?
-Mamice. -Ljubavi.
Vittorio, vrati se u krevet. Mama i tata razgovaraju. Hajde.
Još se viđate?
-Bok, idem. -Bok, ljubavi.
Bok, ljubavi.
-Doći ćeš na ručak? -Ne. Vidimo se navečer.
Moraš odvesti Vittorija zubaru.
Naravno.
-Odakle ova fotografija? -A to...
Moj ju je tata htio uokviriti.
Predivna je.
Bok, ljubavi.
Bok, tata.
Uzmi soka.
Grupacija Rizorna
postavlja cilj za prvo tromjesečje
uz porast od 9,4 milijuna
zahvaljujući prodavačima poput Favinija...
koji je doista vodeći trgovac...
te je za to dobio nagradu za produktivnost.
Naravno, postoje specifična organska dušična gnojiva,
no zbog prevelikih troškova nisu praktična.
To je moguće
zahvaljujući grupaciji Rizorna kojoj zahvaljujem na pažnji
tijekom ova dva dana.
Želim vam produktivnu godinu i...
plodnu!
Oprostite, imate li cigaretu?
Žalim, ostale su mi samo četiri.
-Dobar dan. -Dobra večer.
Tako je, dobra večer. Već je 19 sati.
-Julia. -Julia.
Julia. Španjolka?
-Baskijka. -Dobro.
A što radiš u Italiji?
Stažiram u sklopu Škole za menadžment.
Lijepo. Predivna čuvena Baskija.
Poznajete je?
Malo.
Čuj, Julia...
Prodajete li cigarete?
Ne, žao mi je. Ne prodajemo cigarete.
Dobro.
Julia, kako je daleko od kuće?
Nije tužno? Ne nedostaju ti prijatelji?
-Ili tvoj... dragi? -Nemam dečka.
Nemaš dečka? Dobro...
Da, carpe diem.
-Dobro je steći iskustvo. -Samo tren.
Green Park Hotel. Julia.
Samo tren, provjerit ću.
GREEN PARK HOTEL PAMPHILI
Bok. Kako si?
Hej?
-Dobra večer. -'Večer.
Oprostite, ali...
Djevojka koja je bila prije ovdje, ona...
Otišla je.
-Jer je ona u smjeni... -Ja sam u noćnoj.
Znači, ona je...
Ona je u dnevnoj.
-Jasno? -Da.
-Hvala. Puno hvala. -Nema na čemu.
Uzet ću ovo jer...
Budimo iskreni.
Ovdje baš nema zgodnih ženski, je l' da?
Imaš pravo.
E da, zbario sam recepcionarku.
Zbilja?
Ne volim prenositi loše vijesti,
no mislim da te Favini preduhitrio.
-Tko? -Favini, trgovac godine.
I nagrada za produktivnost.
Znamo zašto ju je osvojio.
Ne.
Osvojio ju je jer je odličan trgovac. Sigurno bolji od tebe.
Možda čak i od mene, iako to nerado priznajem.
Cristina? Oprosti.
Možeš uzeti samo četiri. Piše u jelovniku.
Dobro. I?
Uzela si šest.
Dobro. Eto...
Sad su četiri. Zadovoljan? -Dobro.
Uprava će biti zahvalna.
Još su budne?
SEKSI KLUB
Na spavanje. Kasno je.
UNESITE PRISTUPNU ŠIFRU ULAZ
POGREŠKA: ŠIFRA NIJE VALJANA
Sve je u redu, ali...
Drago mi je što sam u svojoj sobi.
Ne, ne, ne. Pišem...
Izvješće o ovogodišnjem skupu, kao i obično.
Dušo, idemo na spavanje. Iscrpljen sam.
Bok, i ja tebe.
Da. Dobra večer.
Pokušavam pristupiti dodatnim sadržajima.
Znači...
Možda vam mogu dati broj kreditne kartice
pa ću platiti dodatni trošak?
Ne?
Mislio sam da se može. Ne?
Da, razumijem.
U redu.
RUDY TULUM U SOBI BR. 319
Bok. Votkica?
Došao je.
Uzima i ovo...
Ne, sestra.
Što ovdje piše?
Prastari vic. Znam ga. Onaj o časnoj, ne?
Bok.
Zbilja imaš ritma.
Tip umre.
Ima dobar posao. Odličan.
Iznimnu karijeru... I...
Umre bez razloga i onda...
Umre i ode u Raj.
Dođe u Raj i...
Raj je onakav kako ga zamišljamo.
Sve je bijelo, anđeli s krilima...
Dođe u Raj i kaže...
Kako je ono išlo?
E, da!
Kaže: "Želim razgovarati sa svetim Petrom.
Zanima me zašto sam umro."
I dođe sveti Petar i kaže: "Smiri se, prijatelju.
Ne možeš doći izazivati nevolje."
Sveti Petar govori tako. "Koji kurac..."
Ne kaže baš tako. Ali... Čekaj malo.
Kraj je odličan, vjeruj mi.
Kaže: "Smiri se."
-"Zašto sam umro?" -Oprostite.
Ne želim vas izbaciti, no umorna sam.
Baš sam pričao... Dobro.
Bok, hvala.
-Bio sam pri kraju. Smiješan je. -Bok.
Bok.
-Spavala si? Probudio sam te? -Ne.
-Reci. -Tko je?
Nitko, Lorenzo.
Pitaj ga ima li cigaretu. Bok, Lollo.
-Bok. -Imaš cigaretu?
-Ostale su mi samo tri. -Dovoljno.
Bok.
Da, dobra večer. Oprostite.
Zanima me u kojoj je sobi gospođica Lorusso Cristina.
Da.
Bok. Probudio sam te?
-Baš se spremam u krevet? -Kakva ti je pica?
Mislim na sobu. Kakva je? Imaš lijepi pogled?
Gleda na parkiralište tako da...
To je dobro. Imaš auto na oku.
Došli smo autobusom. I ti s nama.
Jesi za piće?
Ne, hvala.
Daj. Ne možeš odbiti rashlađeni prosecco.
Oprosti za ono ranije, tijekom aperitiva.
Dosađivao sam se.
A sad se još više dosađujem.
Daj, šalim se!
Dugo radiš za tvrtku?
Počela sam 1996. 23. listopada bit će 16 godina.
-Imam 52 godine... -Ma daj?
Nisam mislio da si u pedesetima. Ne izgledaš tako.
-Zadužena si za regiju Marke? -Ne, ne cijelu.
Ja sam zadužena za sjeverni sektor, manje-više...
Oprosti. Od Ascolija...
Ne, oprosti. Od Pesara do Ancone jer...
Žena i ja zajedno smo 14 godina tako da...
Nakon nekog vremena više nije kao prije.
Imali smo nekih poteškoća, ali...
Mogu nešto pitati?
Da.
-Mogu se poslužiti WC-om? -Da.
Hvala.
Nakon toliko godina, ne znam...
Oboje smo se promijenili.
Naviknuli smo se jedno na drugo.
Nema više strasti. Vatra je ugasla.
Još osjećam potrebu...
da odem na...
spoj.
Da opet osjetim taj žar...
koji osjetiš s novom osobom.
Tu vatru, tu strast koju donosi nešto nepoznato.
Moja supruga nije baš...
Društvena?
Tako je, da.
Društvena, točno.
Vidi, dva kreveta.
-Ne, ne. -Bit ću sam u jednome.
-Daj. -Ne. Nema šanse.
Sad idemo spavati jer je vrijeme za spavanje.
-Dobro. Poljubac? -Hvala.
-I pozdravimo se. -Da.
Ne, ne!
Ne, nemoj... Ne!
-Ne, zbilja... -Oprosti, okliznuo sam se.
-Nisam namjerno. -Slušaj.
Slušaj.
-Nemojmo sve pokvariti. -Ne, nemojmo pokvariti.
Tako je. Tako i ja mislim. Nemojmo... Dobri smo si.
-Ne? -Ne.
Daj...
-Ne. -Moraš kihnuti?
-Udana si, zar ne? -Da.
18. prosinca bit će 11 godina.
U tih 11 godina sigurno ti se dogodila...
-neka aferica. -Ne, nikad!
Sad je dosta. Zbilja moram na spavanje. Crknuta sam.
Cristina, carpe diem.
Popili smo prosecco, dobro nam je.
Dobro se osjećamo, a najbolje tek slijedi.
Ne, sad je vrijeme za spavanje, vjeruj mi.
Dobro.
Spavat ću ovdje.
Ne, nisi shvatio. Idemo spavati, da,
ali svaki u svojoj sobi.
Daj.
-Daj. -Daj...
Molim te, usamljen sam.
Kažem ti, idi u krevet i dobro se naspavaj.
Sutra ćemo razgovarati u autobusu.
Daj.
Spavaj sa mnom.
Zašto ja?
Pa...
A što je ovo?
Oprosti, možda sam malo pretjerao.
Bilo je dovoljno?
VOLIM TE
Odmah dolazim.
Julia!
Bok, kako si? Sve u redu?
-Oprosti, kasnim. -Dobro.
Dobro.
Ispričavam se.
Oprostite.
Prava zvjerka, ha?
-Odavno nisam... -Što?
Gotovo smo svi.
Odakle si?
-Iz Moldavije. -Predivno.
-Poznaješ Moldaviju? -Ne.
-Ako ne znaš, šuti. -Samo sam rekao.
Nemoj govoriti.
Koliko konja?
ZABRANJEN JE RAZGOVOR S VOZAČEM
Dobro.
Oprostite.
Trebam promijeniti adresu.
Ispričavam se.
Dobro jutro. Kako vam mogu pomoći?
Promjena adrese stanovanja.
-Evo. -Imate li sve dokumente?
-Da. -Dajte mi.
Kako je na poslu?
Dobro.
-Ne sviđa ti se? -Što? Da. Ne...
-Ti nećeš jesti? -Jela sam. Moram nešto dovršiti.
Moram se požuriti da ne zakasnim na utakmicu.
KOŠARKAŠKI REZULTATI
Bok, ljubavi.
-Bok, dušo. -Kako si?
Još radiš?
-Kako je bilo? -Dobro. Pobijedili smo.
Molim?
Naravno da je kasno. Zašto zovete ovako kasno?
Rekla sam vam da radim.
Da, sljedeći tjedan.
Nadam se, dajem sve od sebe.
Dobro, doviđenja.
Jesi li spremna?
Žao mi je, dušo, ali moram dovršiti posao.
Možemo ići drugi put.
Ne, već si se spremio. Samo ti idi, ne brini se.
-Sigurna si? -Da.
-Dobro, bok. -Bok.
-Sigurna si? -Da, dobro je ovdje.
Ovdje usred ničega? Mogu te odvesti kući.
U redu je, ne brini se.
-Tko je? -Moj otac.
-I? -Dovezao me kući.
Bože, dobit ćeš upalu pluća!
Ljubavi?
Da?
-Da ti nešto skuham? -Ne, hvala, dušo.
Pojest ću usput sendvič. Već kasnim.
Zašto ne ostaneš?
To je važna utakmica i ne smijem je propustiti.
Bez brige, doći ću po tebe.
Paolo, slušaj...
-Koliko stoji jedna? -Pet eura.
Koliko ih je? Pet...
-Može dvadeset? -U redu je. Može.
-Hvala. -Puno hvala.
KOŠARKAŠKI REZULTATI
Bok, dušo. Kako je prošlo?
Dobro.
Pobjeda.
Navečer je vođa oporbe objavio demant.
I za kraj, sport.
Dobra vijest za ljubitelje košarke.
Nakon noći u bolnici
ustanovili su da Dragomir nema teške ozljede.
Izgubio je svijest uslijed teške ozljede tijekom utakmice
nakon čega je sudac prekinuo utakmicu.
Još nije potvrđen datum kad će se utakmica odigrati.
A sad nogomet.
Nakon stanke Serija A vraća se ovaj vikend.
Ja se ne bih naslanjala.
Ni ne slutite kakve gadosti rade unutra.
I? Tiho, molim te.
Miruj.
Tko te zvao? Ima li koga u odvjetničkom uredu?
Da, dr. Guani je ondje.
Više je ne viđam.
Kamo ćeš?
Na poslovnu večeru, rekla sam ti. Ti ideš na utakmicu, zar ne?
Da.
Kako je prošlo?
Dobro.
Odlično smo igrali.
Bila je to sjajna večer.
KROASAN
Dobar dan. Trebam ključ suprugove sobe.
Ovdje nemamo ključeve nego kartice.
-Dajte mi onda karticu. -Broj vaše sobe?
Ne znam, ne sjećam se.
Izgubila sam se, karticu ima on.
-Tko? -Moj suprug, rekla sam.
Nemate svoju karticu?
-Niste mi je dali. -Uvijek dajemo dvije.
Kažem vam da je nemam.
Koliko puta moram ponoviti? Naočale, novčanik. Nema je.
Slušajte...
Moj suprug ima urođenu srčanu manu.
Trebao je sići za 10 minuta i nema ga.
Ne javlja se na mobitel.
Ako mu se nešto dogodi, vas ću smatrati odgovornim.
-Reći ćete mi gdje je naša soba? -Nemam ovlasti...
Kako se zovete? Zvat ću šefa.
-Pozovite mi nadređenog. -Samo tren.
-Pronaći ćemo rješenje. -Nadam se.
Na čije je ime rezervacija?
Moje djevojačko prezime i suprugovo.
Evo ga.
-Broj je na kartici. -Hvala. 'Đenja.
-Treći kat. -Bok.
Ugodan vam dan.
Da? Izvolite?
'Jutro, Valeria.
Prelijepa kao uvijek.
Gore je. Pakira se.
Rekla sam joj da se ne uda za tebe, nije slušala.
Silvia.
Ljubavi?
-Odlaziš? -Da, odlazim.
Idem k mami. Vodim sa sobom i psa.
A zašto odlaziš?
-Kamo ćeš? -Zašto odlazim?
Nećemo mi otići. Ti ćeš iseliti iz ove kuće.
Imaš jedan tjedan... Jedan.
Nakon toga ne želim vidjeti ni tebe ni tvoje stvari.
Pomotalo ti se?
Meni?
Voziš s nevidljivom pušačicom,
ševiš kurvu u hotelskoj sobi, a meni se pomotalo?
Nije te sram?
O čemu ti to?
Što to govoriš?
Nevidljiva pušačica?
Do maloprije sam bio u uredu. Pitaj tajnicu.
Razgovaraj s mojim odvjetnicima.
-Idem dolje, čeka me mama. -Silvia.
Zabrinut sam za tebe. Plašiš me.
Luda si.
Zbilja si sišla s uma.
Kako imaš obraza, seronjo?
Vidjela sam te.
A što si ti napravio?
Umjesto da me slijediš i kažeš:
"Ljubavi, nije ono što misliš. Objasnit ću."
Ništa. I dalje radiš ono što ti odgovara.
Uništit ću te, Carlo. Kunem ti se Bogom.
Nosit ćeš gaće na štapu.
Tata je imao pravo kad je rekao: "Nemoj se udati za tog jadnika.
Kad se oženi tobom, ti ćeš ga uzdržavati."
To nisam bio ja.
Luda si, Silvia, nisu ti sve na broju.
Ti si gad, pokvareni lažljivac.
Lažljivac? To nisam bio ja!
-Vidjela sam te u hotelu! -Ne!
Imala si halucinacije!
Ako je to istina,
ako je tako kako kažeš, idemo u hotel.
-Idemo potvrditi. -Što?
Što?
Imaju popis gostiju.
Ako sam bio ondje, negdje imaju moje ime.
Ne vjerujem da si tako glup.
Nisam glup, govorim ti istinu.
Pusti torbu i idemo.
Ako ćeš onda povjerovati...
da ti ne lažem. Idemo onamo.
Idemo. Vodi me u taj hotel. Pokaži mi gdje je.
Vozi sporije.
Uspori, zavoj. Silvia, molim te.
Ja odlučujem o tome.
Želiš nas ubiti?
Vidi. Ondje si bio.
-Ondje si bio. -Ne vozim ovuda.
-Nemoguće. -Nešto te zavelo.
Možda te zavela navigacija.
Jer sad postoji navigacija koja ne samo da pokazuje put
nego ti i puši.
Kako je bilo? Je li bilo dobro?
Reci, kakva je bila?
Ta pušačica...
Nevidljiva, da.
A gdje je taj tajanstveni nevidljivi hotel?
-Ovuda, zar ne? -Odakle da znam?
Ne znam ni gdje smo.
Baš si kurvin sin.
-Uspori malo. -Opet?
Evo nas. Stigli smo.
Dođi.
Gdje? Kamo idemo?
Ne sjećaš se da si bio ovdje? Tu si parkirao, ne?
Ili možda ondje. Gdje?
Ne shvaćaš. Prvi sam put tu.
I u ovoj garaži.
Bez brige, podsjetit ću te. Dođi.
Pričekaj me, molim te.
Oprostite, dečki. Trebamo dizalo.
Žao mi je, ali na ovom katu ne radi.
Ali... Bio je ovdje prije tri sata.
Nemoguće. Obavljamo radove već tri dana.
Zablokirao se mehanizam.
Evo.
Ondje su stube. Uvijek su u funkciji.
-Idemo stubama. -Silvia.
Silvia, ovo je već sramotno.
Molim te, čekaj!
Već si osvojio Oscara za gada godine.
Silvia, nemojmo i ovdje praviti scenu.
Dobra večer. Soba za dvoje?
Imate rezervaciju? Slobodan je junior suite...
Ne, dobra večer. Trebam vašega kolegu.
-Koga? -Vašega kolegu.
Azijata koji je jutros bio ovdje.
Ja sam ovdje ujutro. Smjena mi završava u 18 sati.
Nevidljivi kolega.
Slušajte...
Možete li provjeriti u bazi podataka
je li u zadnja 24 h ovdje bio g. Del Gallo?
-U ovom hotelu. -Oprostite,
ali ne smijem zbog zaštite podataka.
Koga štitite? Sebe? Ili njega?
Ili ćemo o mojoj privatnosti?
-Mojoj privatnosti. -Gospođo, smirite se.
Neću se smiriti. Pozovite mi nadređenog.
Ja sam g. Del Gallo.
Carlo Del Gallo. Moja osobna.
Utažite gospođinu radoznalost.
-Koja gospođa? -Slažem se.
-Doista... -Ja vas tražim
tako da zaboravite privatnost.
-Gospodine, uistinu... -Učinite mi uslugu.
-Vjerujte mi. -Brže malo.
Hvala.
-Vaš suprug nikad nije bio ovdje. -Molim?
-Napokon. -Žao mi je...
Nema žaljenja. Ovdje stoji da nisam bio ovdje.
Oprostite.
Sve smo provjerili i sad idemo kući.
-Nećemo smetati... -Još jednom.
Što da provjeri? Pustite.
-Idemo. Hvala. -Ne diraj me, odvratan si.
-Baš si gad. -Gospodine.
-Oprostite. -Ne brinite se. U redu je.
Kamo ćeš? Silvia, čekaj!
Dakle? Koji kat? Peti? Četvrti?
-Treći! -Treći.
Ovo se ne smije. Shvaćaš li?
-Soba 326. -Ne mogu vjerovati.
-Sad ću ti pokazati. -Silvia, molim te.
Već smo izazvali dosta problema.
Što to radiš?
Ne, ne, oprostite.
Pogriješili smo.
-To je bila ta soba. -Ispričavam se.
U sobi su gosti. Ovo je neugodno.
Izgleda kao ona. Nisi u sobi.
-Ovdje su ljudi. -Moraš mi reći.
Zašto mi ne kažeš? Reci!
-Nije ti dobro... -Reci!
Reci mi! Gade, reci mi!
Ljubavi. Molim te, smiri se.
Ljubavi... Što je?
Gospođo?
-Silvia? -Gospođo?
Što ti je? -Gospođo?
Zovite hitnu, odmah.
Budite mirni.
-I, doktore? -Ja nisam doktor,
-a vi ne smijete biti tu. -Oprostite... Kako je moja žena?
Razgovarajte s liječnikom.
Dobro, ali recite mi nešto. Nemojte tako.
-Evo ga, stiže. -Što je?
Oprostite, samo me zanima kako je moja žena.
Snimke ne pokazuju anomalije.
Srećom.
Možda prolazi stresno razdoblje.
Da.
Ne smijete podcjenjivati stres.
To je stvarna patologija.
Oprostite, ali...
Je li uslijed toga moguće imati halucinacije?
Sve je moguće.
Ja bih vam savjetovao
da se vaša supruga dobro odmori.
Pronaći ćete specijalizirane klinike.
Ondje se može opustiti
pod liječničkim nadzorom.
-Mislite? -Da.
Ljubavi, čula si što je rekao doktor?
Nije ništa ozbiljno.
Samo nastavi živjeti kao prije.
24...
Neka bude 25.
Izvoli.
Hvala, dušo.
Romy!
Bože, Romy!
-Dobro jutro. -'Jutro.
-Dobro došli. -Hvala.
Vaša će se žena dobro osjećati ovdje.
Mir i tišina uz dobar san čaroban su spoj.
Uvjeren sam. Zar ne, draga?
Bok.
Izvolite.
-Doviđenja. -Doviđenja.
Bok.
Pozdrav.
Bok.
-I? Kako ti izgledam? -'Đenja. Hvala.
-Izgledaš divno. -Hvala.
-Imam iznenađenje za tebe. -Gdje?
Pogledaj.
Ajme, predivna je.
Ne poznaje te. To je normalno.
-Ista je. -Ista Romy, znam.
Zato je tu.
-A ime? -Nastassja.
Kao N. Kinski.
-Nastassja. -Nastassja.
Dobra večer.
Dobra večer, Marcello. -Divno.
-Gospođa se vratila. -'Večer.
-Trebate pomoć? -Ne, hvala.
Vratili smo se.
Dobro jutro. Vaša odjeća.
-Idete pravo u sobu 326? -Naravno.
Sa zadovoljstvom.
-Hvala za dizalo. -Puno vam hvala.
Hvala.
Silvia?
Ljubavi?
Silvia?
Ljubavi.
Mogu objasniti. Vjeruj mi, nije ono što misliš.
On nije bitan.
Ništa mi ne znači.
Tko?
Dobro, posljednji plaća.
-Može? -Ne, ali...
Idemo!
Nema trčanja.
Nije pošteno!
Rezervirali smo za troje na prezime Zordini.
Zašto uvijek na moje prezime?
-Zordini, troje. Zar ne? -Tako je.
Odlično.
-Za vama? -Odvest ću vas do stola.
Što mu je rekao?
Ne jedi kruh, zasitit ćeš se.
Čekaj što si naručio.
Reći ću vam nešto što ću poreći i neću opet spomenuti.
Dobro.
-Dobra večer. -'Večer.
Da vam donesem vodu? Mineralnu ili običnu?
-Može. -Mineralnu.
-I vinsku kartu. -Što si ono govorio?
-Pjenušac? Vedova ili Frate? -Frate.
-Ti plaćaš. -Ja?
Stigao si zadnji.
I? Što si ono govorio?
Sve bih ih poševio. 90 % žena u ovom restoranu.
-Sve bih ih poševio. -Da?
-Spremni ste? -Pitanje.
Plata Royal? Koliko osoba? -Četiri.
Trojica smo i dijelit ćemo.
-A za piće? -Dom Perignon.
Odličan izbor.
Moram precizirati: na neviđeno.
Zbilja? Na neviđeno?
-U mraku, da. -I ja.
Što?
Na neviđeno. Bravo!
-Daj... -Gospodo.
Savršeno.
Ja ću, oprostite.
-Pustite. -Ne, molim vas.
-Kad vas molim. -Gospodine, molim vas.
Pustite!
To je stvar principa. -Principa.
-Bez brige. -Hvala.
Hvala.
Zapravo, ne samo 90 % žena u restoranu...
-nego na svijetu. -Zbilja?
Kad kažeš 90 %, zbilja tako misliš?
-Što ne valja s 90 %? -Htio bih razumjeti.
Ako je 90 %, to uključuje i naše supruge.
Da, to je istina, Lorenzo. Tako je.
Znači, poševio bi moju ženu.
Naravno.
Poševio bi... Čuo si što je rekao?
-Što je u tome loše? -Poševio bi moju ženu.
-Pitaj ga zašto i otvori. -Zašto?
Radi zaštite.
Od čega?
Oprosti... Sviđam ti se, zar ne?
Kako misliš?
-Kao muškarac, kao osoba? -Inače ne bismo bili prijatelji.
Bi li htio da tvoja žena ševi neznanca, uljeza,
nekoga koga ne poznaješ, nekog šupka?
-Kakve to veze ima? -Ima. Odgovori mi.
Ovako nema smisla.
Ima smisla.
Kako to misliš?
Da sam ševio tvoju ženu, bila bi sigurna.
-Sigurna? -Da. A i ti.
Da, istina. Bio bi sigurniji s njim.
Ne budimo licemjeri i seksisti.
Da za muške, ne za žene.
-Vrijedi i za žene. -Vrijedi i za žene.
No što je isto muškarcima i ženama?
-Postotak, jednostavna matematika. -Ne, statistika.
Dobro, ako je statistika, zašto ne mogu biti u onih 10 %?
-Zašto se smiješ? -Za to je prekasno.
Nešto znaš?
-Ne. -Ja? Ne.
Prekasno je za sve nas, osobito za tebe.
-Sad je prekasno. -Za što?
-Prekasno je. -Zašto?
Evo ga. Lijepo. -Odlično. Bravo.
Super!
Najbolji ste!
Nego, razmislite li o tome,
uzimamo kredite za veće kuće,
za najnovije mobitele, za novi automobil,
plaćamo djeci učenje engleskog, a čemu sve? Čemu sve to?
To ja tebe pitam.
Čemu?
Za nju.
-Za nju. -Koju?
Za nju.
Ne, ne ta.
-Zašto? -Kako misliš zašto?
Želi reći da kad nekoga ševimo,
zapravo ševimo sami sebe.
Ne ševimo nikoga nego sami sebe. Ne?
Kad ševimo ženu, ševimo one koji ševe nju.
To je narcizam.
Eto.
Narcis je mrzio sebe. Nije se volio.
Istina. Bacio se u more.
Ne. U more?
-Ne, u jezero. -U jezero?
Jezero, bio je jadan. Jadnik koji je mrzio rizik...
-Kakav rizik? -Od neuspjeha.
Znači, mi smo depresivni.
-Ti sigurno. -Ti da.
Pogledajte.
-Što? -Pogledajte tko je ušao.
Kad ste već tako precizni, bilo je to jezerce.
-Što? -Jezerce.
-Da. -Vidi.
S ovakvom bih otišao.
Meni se više sviđa ona u crvenoj.
Ne, ja ne.
Prijevod titlova: Aleksandra Ščukanec