NETFLIX UVÁDÍ
Včerejší noc byla fajn.
Byla moc fajn.
Bavila jsem se.
Takže ahoj.
Jo.
- Umírám hlady. - Něco bych snědl.
Chceš si zajít na jídlo?
Rozhodně.
- Jen si vezmu bundu. - Jo.
Vážně. Celou noc jsem stál u předkrmů
a sbíral odvahu, abych si s tebou promluvil, až se vrátíš.
No, já se k předkrmům vracela, aby sis mě všiml.
Všiml jsem si tě hned, jak jsi vešla.
Jaké je tvé příjmení?
Proč? Aby sis mě mohl vygooglovat?
Ne. Jen chci vědět, jak si tě mám uložit do mobilu.
Nedám ti svoje číslo.
- Udělalas velkou chybu. - Já to věděla!
Bylo mi to jasný.
- Sakra. - Co?
Zapomněla jsem, že už mám dnes plány s kamarádkami.
Prosím, běž za nimi. O nic nejde.
- Jestli chceš, zůstanu… - Bylo to fajn.
- Měla bych jít… - Chceš zůstat?
Dobře.
Co je to?
- Co? - Tvůj výraz.
- To má být výraz „chci tě políbit“? - Ne.
Počkej… nebo…
Nebo co?
Jak vypadá tvůj výraz „chci tě políbit“?
Asi nějak takhle.
Jsi neskutečná.
Ty jsi fakt neskutečná!
Kdybych někomu řekl, žes mi tohle řekla,
- ani by mi nevěřil. - Co? Ani nejsi naštvaný!
- Proč bych byl naštvaný? - Je to magořina.
Nedělej to. Nedělej z toho všeobecnej…
- Jsem naštvaná. - Ty sis nedělala srandu?
Proč bych si z toho dělala srandu?
Panebože!
Tak jo, už vstal.
- Myslíš, že bychom vyhráli Amazing Race? - Ty ne?
Myslíš, že v soutěži, kdy se co nejrychleji snažíš objet svět,
bychom my dva byli první?
Myslela jsem si to, ale už nevím.
Ani se neshodneme na restauraci.
Jo, protože ti vadí každá restaurace v New Orleans.
Hlavní město restaurací a ty si neumíš vybrat.
Hlavní město restaurací je vlastně Hongkong.
Nechci, aby ses před přáteli ztrapnila, že neznáš takový základní věci.
A vůbec, já mám restaurace rád.
Včera jsi několik hodin strávil tím, žes psal těma bílejma zženštilejma prstama
špatný recenze na tu tapas restauraci. Mně tam chutnalo.
Bylo to slaný.
Netušil jsem, že sežeru celý Mrtvý moře.
A nemám bílý zženštilý prsty. Mám je… masitě hnědý.
Proč tak křičíš?
Chceš, aby si sousedi mysleli, že jsme magoři?
Není jedno, co si myslí? Neznají nás.
Čau! Těší mě!
Hádáme se!
Ne, nehádáme! Zkoušíme představení! Je to scéna s hádkou!
Jak to vypadá?
- Zábavně. - Zábavně? Co, to vypadám
- jako zábavní park? - Ale sexy.
S tím bych si to rozdal.
A víš, že by sis do té soutěže nemohla vzít mobil?
Zešílela bys.
Ne, nezešílela. Připadala bych si volná.
- V pohodě. - Nechceš se podívat?
Ne, dobrý.
Bože, co když ti někdo něco lajknul na Insta?
Sklapni. Neznáš mě.
To je Val. Prý vypadám božsky.
Další důvod, proč bychom to nevyhráli.
Nemůžeš si dělat selfíčka, když jsi polonahá a jíš mravence z klacku.
Díváš se na tu soutěž vůbec?
Jestli jsem viděl Amazing Race? Na to se mě teď ptáš?
- Na to se ptám. - Ptáš se mě, Jibrana,
jestli jsem viděl Amazing Race?
Pořád tu soutěž odsuzuješ,
- ale ani jsi ji neviděl. - I tak vím, že je děsná.
Náklaďák mě taky netrefil, ale je to děs.
Nechci, aby mi uhníval mozek při sledování nějaký reality show.
Děláš dokumenty.
Jasný? To jsou reality show, na který se nikdo nedívá.
Dokumenty nejsou reality show. Jsou prostě realita.
Jasný? Já dělám sociální aktivismus. Nedělám to kvůli RT.
Prostě řekni „retweetnutí“, tati.
Můžeme už jít?
Čím později přijdeme, tím dýl tam zůstaneme.
Co spěcháš? Stejně pak nebudem dělat nic zajímavýho.
Myslel jsem, že budeme mít sex.
Jo, protože mě nic nevzrušuje víc
než si přes den naplánovat, že večer bude sex. Ujetý!
Chceš ujetej sex? Můžeme mít ujetej sex.
Řekni, co ti mám udělat, a já ti to udělám ve stanovenou dobu.
To je opak ujetýho sexu! Jasný?
Prostě si to hoď do kalendáře.
„Styk s Leilani v 22:42.“
- Fakt sexy. - Dobře,
ujetej sex a plánování se nevylučují, jasný?
Myslíš, že na orgie se lidi jen tak náhodně sejdou? Ne.
- Nejspíš sdílí Google kalendář. - Ne, je to spontánní.
Přijde jeden chlap, pak druhej. Přijdou a mají sex.
Je tam několik chlapů. Proč bys s nima neměl sex?
Dobře, tady toho musíme probrat víc, ale ty mluvíš o grupáči.
- Já o orgii. - Hodinky, holinky.
A odkud máš informace o sexu? Z BuzzFeedu?
Nevím. To je velmi specifický příklad.
Tak kdo na té večeři bude?
Bobby a Reya…
Val…
A asi Keith,
Stefan…
Asi Keith?
Jo, možná.
- Jestli nevíš jistě, že tam bude… - Nevím to jistě.
Co? Chceš se vsadit?
Určitě tam bude vykládat ty svý debilní vtipy
a nudný historky z IT a bude ukazovat ty svaly,
- co má ze cvičení a správné stravy… - Skončils?
Nerad ti to kazím,
ale ty Keithovy směšný vtipy…
To jsou vtipy Katta Williamse.
Říkáš, že mu krade vtipy?
Přesně tak.
„Jak víte, že je fajn mě poznat?
Jsem vůl!“
To je on, slovo od slova.
- To nezní jako on. - Nebudu ho imitovat!
Když chceš vyhrát Amazing Race, musíte být tým, být na jedné lodi.
A mně přijde, že já jsem na parníku a ty si někde vesluješ.
Jo, ráda bych s tebou byla na jedné lodi,
ale jsi furt zamčenej v pracovně a upravuješ ten film.
Není to film. Je to dokument o korupci ve školství.
Jak to mám vědět? Nechceš mi ho ukázat.
- Klidně ti ho kdykoliv ukážu. - Super, takže zítra?
Zítra to nejde! Budu renderovat animaci.
Steph a George se berou?
To jsi to lajkla?
Jo.
- Už si nemyslíš, že je manželství blbost? - Myslím.
Dobře. Tak proč jsi to lajkla?
Protože nechci být jediná z našich přátel, kdo to neudělal.
- Nechci být zlá. - Od prvního dne, co se známe,
pořád říkáš, jak je manželství děsně trapný.
Neřekla jsem „trapný“, ale že je to „problém“.
Jo, dva lidi si vyznají věčnou lásku.
Fakt velkej problém.
Víš, co si myslím? Podle mě to chceš, manželství a děti. Jenom ne se mnou.
A já myslím, že chceš někoho, kdo nemá žádná očekávání,
aby sis v tom pokoji mohl sám sedět po zbytek života.
Podle mě chceš vztah, kterým se můžeš chlubit kamarádům.
Jo, chci! A nechci se spokojit jen tak s někým.
To nechci ani já. A proto nechci být s někým,
kdo je tak děsně povrchní.
A já nechci být s někým, komu nevadí, že ve všem selhal.
- Tohle už nedávám. - Nefunguje nám to.
Je konec?
Konec už asi chvíli je.
- Kurva! - Do prdele!
No do prdele!
Kurva.
Panebože.
- Jste v pořádku? - Není vám nic?
Je tu krev.
- Pomůžu vám na nohy. - Nehýbej s ním.
- Jo, blbej nápad. Zavolám záchranku. - Ne.
- Nic mi není. Půjdu. - Krvácíte. Něco vám je.
- Určitě? - Musím jít!
Jste…
Nevím, jestli je to dobrej nápad.
- Děkuju. - Zavolám záchranku.
Počkejte! Vypadl vám telefon!
Panebože.
Potřebuju vaše auto!
- Co? - Jsem policista. Ten muž je zločinec.
Tak už uhněte! Běžte dozadu!
Pohyb!
Držte se.
Kam jel?
- Jel tamtudy! - Je… Podezřelý míří na východ.
Co udělal? Jsou to drogy?
Má u sebe drogy? Jste v utajení?
To nám říct nemůžete, jasný.
Takže je zlej? Je blbý, že jsme někoho trefili,
ale aspoň že to byl zloduch.
A kdo v tady jezdí na kole?
Jo. To si myslí, že je v Evropě?
Pardon, budeme to brát vážně.
Tamhle! Tamhle je!
Dívej se, kam jedeš, kreténe!
Zatočte!
Máte ho! Jo!
Kurva!
Blbý, co?
Jestli zabočíte doleva, odříznete ho.
Dobrý nápad.
Jo.
Tamhle je! Tam!
Debilní chodci!
Hele, jezdí v kruhu. To je vůl.
- Zabočte! - Zabočte!
Tamhle je! Rychle!
- Zabočil za roh! - Jeďte tam, je to slepá ulička!
Spravedlnost!
Panebože!
Ježišmarjá.
To asi nebude policajt.
- Panebože. - Haló?
Podle mě je mrtvej.
Kurva.
- Co? - No do prdele?
Panebože.
Panebože. Co jste to udělali?
- Ale ne. - Ne, není to, jak to vypadá.
- Nezabili jsme ho. - Narazil jsi do něj, vole.
Ne. Teda, jo, ale…
- Ne, to bylo… Jen jednou. - Už předtím.
Panebože.
Já do něj narazil, ale byl živej, bylo mu skvěle.
Skvěle ne. Nebyl to zrovna výbornej den, ale dejchal.
Je tuhej.
Víme, že je mrtvej, ale nezabili jsme ho.
- No, on řekl, že ho zabil. - Ne, jen, že jsem do něj narazil.
To zřejmě stačilo. Zabil jsi ho autem, vole!
Řídil jsem, rozešli jsme se
a mě to rozptýlilo a jel jsem na červenou. Prostě…
Ale ten chlap s divným knírem…
Navigoval jsem ho…
- Vzal si naše auto. - …což byla zřejmě chyba.
Přejel ho,
- sem a tam… - Musíme zavolat poldy.
- …a pak nás tu nechal. - …desetkrát!
Teď na sobě mám krev a auto je vražedná zbraň!
- Co děláte? - Volám poldy.
Ne. Nikomu jsme neublížili.
Chci nahlásit vraždu nebo tak.
- My nikoho nezavraždili! - Jo, přestaňte.
Vy přestaňte!
Bože můj. Policie nám neuvěří. Víš, jak pitomě zníme?
Tohle je občanské zatčení.
- To je co? - Dobře.
- Zatčení občanem. - To jde?
- To může? - Na tři, jo?
Na tři co? Co to je za výraz?
- Nevím, co myslíš. Řekni to. - Na tři.
- Co? - Raz, dva, tři, běž!
- On prostě utíká. - Jibrane!
- Jo, on se jmenuje Jibran. - Utíkej, Leilani!
A ta holka je Leilani.
Sakra.
Dobře, taky utíká.
Ona… je náhodou Afroameričanka a ani on není běloch.
Ale nemyslím si, že jsou vrazi, protože jsou z menšiny.
Myslím si, že jsou vrazi, protože někoho zabili
- a ten tu leží. - Kurva!
BISTRO SUNRISE OTEVŘENO NONSTOP
Heleďte.
Jste v pořádku?
- To je jen červená malířská barva. - Krev z nosu.
Malovali jsme kuchyň krvavě červenou.
Co si dáte?
Máte alkohol?
Dvakrát, prosím.
Dvakrát.
Co dvakrát?
Dvakrát alkohol, prosím. Děkujeme.
Nepodáváme alkohol.
Musíme jít na policii.
My? Ty a já?
- Jak myslíš, že to půjde? - To je nejlepší nápad.
Ne, není. Zatknout nás, než bys řekl „švec“.
Řekneme jim pravdu.
Myslíš, že policii zajímá pravda? Že připustí, že ji říkáme?
- Ale co jinýho… - Jibrane, pravda zní šíleně.
Co bys asi řekl?
Dobrý den, strážníku. My se teď jdeme udat,
protože nemáme co skrývat.
Tak proč jste utekli z místa činu?
Dobrá otázka, strážníku.
Proto vám vaše práce tolik jde.
Protože jsme vypadali vinně,
což nás vystrašilo, protože nejsme vinní.
Takže to, že jsme utekli, dokázalo, že jsme…
To si zakrývám tajnou kameru,
abych ti nakopala prdel. Zasranej lháři.
Počkej, no moment.
Ne.
To tě jdu zmáčknout.
Víš, že to je metaforický zmáčknutí?
Takže jste ho zabili na ulici.
- My ho nezabili. - A nezavolali jste policii?
No, neměli jsme čas, museli jsme jít a…
Snědý muži, to zní šíleně.
- To neříkej. - Mně jako vrah připadáte.
Máte vražedný vousy a vražedný obočí.
Říkalas, že se ti vousy líbí.
Tvoje vousy vypadají jako… vražda.
Neber…
- Haló? - Kde sakra jste, Leilani?
Pardon. Narazili jsme na starého známého
- a… - Pořád doma.
…a prostě se s ním nějak zasekli.
Řekni jim, ať vezmou víno. Nemáme bílý pro Evonne.
Hele, vezmete jedno rulandské? Šedé, ne modré.
Jasně, jedno vezmeme.
Super, tak zatím.
Co se děje?
Chovají se divně.
Jak víte, že je fajn mě poznat? Co když jsem vůl?
Jsi k popukání.
Tahle stříbrná nádoba na mléčnej koktejl je fakt divná.
Udělají toho moc, tak ti dají spešl nádobu, ve které to udělali.
To to nemůžou odměřit?
S ničím jiným to nedělaj.
Když si objednáš špagety,
nedají ti špagety navíc.
Neřeknou, že udělali moc špaget.
Nebo polévka.
Nepřinesou ti jí víc, protože to nechtěli odměřovat.
No jako, o co jde?
- Je to šílený. - No hrozně.
Nemyslím tu flašku na koktejl.
NEZNÁMÉ ČÍSLO
Jste… Leilani Brooksová?
Kdo volá?
Jsem detektiv Mary Martinová z neworleanské policie.
Dobrý den, detektive.
Madam, používala jste dnes své auto?
Ne, dneska ne.
- Kde teď jste, prosím? - Ptá se, kde jsem.
- Zavěs. - Doma.
Jsem doma. Jen tak se flákám.
Je doma i vaše vozidlo?
- Zavěs. - Ano!
Jestli půjdu k oknu, uvidím…
Bože můj!
Zlato, neměli jsme auto pod okny? To je šílené, detektive.
Musela jsem nechat klíčky v zapalování…
Můžu vám donést ještě něco?
To je servírka? Madam? Kde teď jste?
Budeme platit.
- Jsme v hajzlu. - Ne, nejsme.
Musíme být nenápadní
a počkat, dokud to nepřejde.
Jo, akorát že v…
Vraždy jen tak nepřejdou, Lei.
Ano, přejdou, pokud policie najde chlapa, kterýho hledaj.
Oni ale hledají nás dva.
Znáš písničku: „Bad boys, whatcha gonna do“?
My jsme teď ti špatní. Co budeme dělat?
Jo, znám „Who Let the Dogs Out“ a vždy přemýšlím, kdo ty psy pustil.
To mluvíš o náhodných písničkách?
Začal sis.
Mobil Kola zapípal.
Teď zapípal. Ne, nesahej na něj.
- Je to důkaz. - Sahám na něj celou dobu.
Je to jeho kalendář. „Edie v Dračím doupěti.“
Hele, Edie zná Kolo, ne?
- Co? - No, tak třeba ví,
kdo chtěl Cyklistu zabít?
Takže navrhuješ, že tam půjdeme
a vyřešíme… vraždu?
Tohle navrhuješ?
Tak trochu.
Kdo si vůbec myslíš, že jsme? Hobbs a Shaw?
Nejsme ani pár. Nešel nám ani náš vztah.
A ty si myslíš, že zjistíme, kdo zabil Kolo?
Rozešli jsme se, ne?
Jo.
Dobře.
Jibrane, stačí nám jen jméno.
Zjistíme jméno Kníra,
řekneme ho policii a je to dobrý.
Musíme tam být za deset minut.
- Podle mě je to blbej nápad. - Vím, že se bojíš, Ji,
to já taky, ale…
- To je miláček. Haf, haf. - Rozkošnej.
Zkusíme promluvit s Edie, jestli nám pomůže?
Dobře… ale jestli se mýlíš a zbytek života
strávíme v cele smrti, budu na tebe fakt nasranej.
To je fér.
Panebože.
- To je policie. - Nezvedej to. Ignoruj to.
Jasně. Jo. Jasně.
Proč pořád dělaj do aut zapalovače?
Ať tam radši dají zásuvku.
Jakej řidič chce v autě
- prostě zapálit… - Jibrane, prosím,
přestaň s těmi koktejlovými monology, jo?
Fajn.
Promiňte. My chtěli jinam.
- Jste Leon? - Ano, pane.
Hustý.
Objednal jsi sdílenou jízdu?
Mám ji ve výchozím nastavení.
Jsi úžasná.
- Ne, ty jsi úžasnej. - Jsi strašně úžasná.
- Ne, nejsem. - Když spolu nejsme, chybíš mi.
Teď vedle tebe sedím a stejně mi chybíš.
Jé, zlato.
Takže pojedeme na to místo a najdeme Edie…
- Hodná holka! - Jsem hodná holka.
Asi se na tebe vyzvracím.
Jak Edie poznáme?
- Zlato, odkud máš to tetování? - Prostě k ní půjdeme a…
Hodná holka!
Miluju tě víc než mámu!
Držte už kurva huby!
Jasný? Teď byste se furt líbali a objímali, ale ono se to posere.
Dobře. Takže jedeme do Dračího doupěte.
Bude to dobrý. To zvládneme.
Není to tak zlé.
Jen ji musíme najít.
Dobře. Jo.
Prostě se chovej normálně, jo?
Jo, jsme normální.
Prostě normální lidi.
Co jdou do baru…
Neměli jsme sem chodit.
To říkáš vždy, když s lidmi někam jdeme.
Mluvím o pocitu hrozící zkázy, kterou teď začínám cítit v žaludku.
Jen říkám, že nebýt mě, nikam bychom ani nešli.
Gratuluju, celé se to stalo kvůli tobě.
EDIE NEMŮŽU TĚ NAJÍT, JSEM NA BALKÓNĚ
Dobře, chovej se normálně.
Miluju tanec. Prostě jak normální lidi.
To musí být ona.
Tak co budeme dělat?
Měli bychom tam jít, ne?
Edie?
Edie.
- Edie. - Edie.
Přestaňte mluvit. Pojďte se mnou.
Kdo jste? Poslal vás?
Jo.
Jibrane, co kdybys to vysvětlil?
Tohle není moc dobrý začátek.
Jestli chce být neprofesionální a poslat dva cizí lidi,
aby nemusel chodit sám, fajn. Tak ať už to máme za sebou.
Máme jen jednu otázku.
- Znáte chlapa s knírem? - Chceme vědět, co se děje.
Chlapa s knírem? Dobře, nechte toho. Je to nevhodné.
Jde to udělat i uctivým způsobem.
A tohle? Tohle uctivý způsob není.
Dejte je sem a jsme si kvit.
- Co? - Ale ne.
Ty fotky. Dejte mi tu obálku.
Jaký fotky?
- Ale ne. - Myslíte, že jste jediní,
kdo umí na někoho vyhrabat špínu?
Vím, kdo je váš šéf.
Nemáme šéfa. Nepracujeme spolu.
Nevíme, o jakých fotkách mluvíte. Já točím dokumenty. Ona dělá v reklamce!
Znáte tu reklamu se šprtem,
co použije sprcháč a pak s ním chtějí všechny holky spát?
- To vymyslela ona! - Jo.
Je to podle reality. Na vysoký byl jeden šprt,
ale když hezky voněl, najednou se mi líbil.
Nelíbilo se jí, jak vypadá, ale pak voněl líp,
tak se s ním vyspala, ale to nevadí.
A my nic nevíme!
Jo, jasně.
Přišli jste v určenou dobu na místo výměny.
Máme mobil toho chlapa, zapípalo tam vaše jméno.
Chtěli jsme jít na večírek. To je celé.
Jen jsme odpověděli na pípnutí!
Jibrane, ne.
Nevěří ti to.
Dobře.
Necháme toho dohadování.
Říkáte, že ten pán není váš šéf,
- že ho ani neznáte? - Neznáme.
Tak mu zavoláme a uvidíme, co nám k tomu poví, jo?
- Bezva. - Jo, zavolejte mu.
Ale ne.
Není to, jak myslíte.
Nechčijte mi na záda s tím, že je to déšť.
- Cože? - To by nikdy neudělala.
Kdyby vám nachčila na záda, řekne, že je to čůrání.
Myslíte, že můžete vyjebávat s kongresmanem? To se pěkně pletete.
- Ale ne! - No do prdele!
Řeklas jim, že jsem kongresman?
- Já… - Na chvilku.
Hned se vrátím.
Co se to děje? Můžeš se vyvléct?
- Zkus vylézt. - Tohle je magořina.
Sundej si tu masku, Brette.
Jsi v pořádku?
- Pořád mi to přijde jako blbej nápad. - Můj manžel.
Chtěl mi donést pánev. Že, zlato?
Nedohodli jsme se, že pánvičku ne?
Běž mi pro tu blbou pánev.
Jen aby bylo jasno, nikoho nevydíráme.
Promiňte, ale jaká pánev?
Chtěli jste nás ojebat.
A teď ojebeme my vás.
To se ale mýlíte, nechtěli jsme vás ojebat.
- A nechceme se nechat ojebat. - Jo.
Děkuju.
Prostě miluju vůni škvařící se slaniny, vy ne?
Jediný problém je ten tuk.
Víte, jak vás ten tuk může popálit?
Je neuvěřitelný, jakou škodu trochu horkého oleje nadělá.
Máte na výběr, jo?
Všechen tenhle tuk…
nebo to, co je za těmito dveřmi.
- Co? - Řekla jsem…
tuk ze slaniny… nebo dveře?
Je to na vás. A vy jste první, pane Pípáku.
Vyber si tuk.
To myslíš vážně? Je to vařící tuk.
Co když mi na obličej nalije tuk.
Edie, můžu se na něco zeptat?
Řeknete mi, ještě než se rozhodnu, kam byste ten tuk nalila?
Jo, nejspíš skoro určitě na obličej.
Děkuju. Řekla, že nejspíš na obličej.
Očividně se tě snaží vyděsit, aby sis vybral něco horšího.
Rozešli jsme se. Budu muset začít randit.
- Jak myslíš, že budu vypadat na fotkách? - Jizvy jsou sexy.
Líbí se ti jizvy od popálenin?
Po tomhle si najdu chlapa s popáleným obličejem.
Slibuješ?
Budu tě stalkovat na Facebooku. Jestli nebudeš s obětí požáru,
budu dost naštvanej.
Díky za připomenutí. Po tomhle si tě zablokuju.
Tak se rozhodneme, ano? Máme s manželem plány.
Tuk ne. Vybírám si dveře.
- Jibrane! - Tak tedy dveře.
- Řekni mu, co vyhráli. - Ne. Jibrane, tlač nohama do země.
- Snažím se. - Ne! Nechtě ho být.
Otevři dveře.
To mě posere?
Vyber si ten tuk.
Jste na řadě, slečinko.
Tuk! Vybírám si tuk!
Dáma, která ví, co chce.
Ne.
Tak jo.
Rozvaž mě!
Pomoc.
- Bože. Zlato, jsi v pořádku? - Ne.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Zpátky! Nepřibližuj se!
- Můžeme? - Jo.
Raz, dva, tři!
Počkej! Ne, počkej!
Utíkají!
LÉKÁRNA
Co to kurva bylo?
Pak jsem řekl „raz, dva, tři“ a tys utekla.
To jsi udělal v uličce.
Byl to precedent. Od toho jsem se odpíchla.
Jo, ale myslel jsem, že si teď budeš myslet, že je to:
„Raz, dva, tři, útok.“
- Proč bych si to myslela? - Protože jsme měli zbraně? Nevím.
Už nikdy v životě nechci vidět koně.
Děkuju.
Co, vypadám hloupě?
Jako jednorožčí zvratky?
Ne, vypadáš…
přesně naopak.
Nehloupě.
Jsi v pořádku?
Jo, jsem v pohodě.
Dost mě to bolí tam, kde mě ten kůň kopl.
Pojď se mnou.
Asi dobrý. Pálí.
- Promiň. - Přestaň poklepávat na tu ránu.
- Jen chci pomoct. - Dobře.
No tak. Uděláme to.
Dobře.
Nemůžu. Budu to tričko nosit do konce života.
Ne, nebudeš. Stoupni si.
Zvedni paže.
Dobře. Raz, dva, tři.
Tohle je asi nejšílenější noc mého života.
Nikdy tě neobvinili z vraždy a nemučili tukem ze slaniny?
- Dýchej. - Prostě…
- Buď něžná. Prostě… - Dobře, promiň.
Ani jsem se tě nedotkla.
Objednal jsem nám Lyft.
Snad sis změnil nastavení.
Nejspíš si to nepamatuješ, ale…
na našem prvním rande,
v té restauraci,
vedle nás seděl jeden pár
- a vůbec spolu nemluvili. - Pamatuju si je.
- Vážně? - Jo.
Za celou dobu si nic neřekli.
Já na ně pořád myslím.
Dívala jsem se na ně a říkala si, že tohle bych nechtěla.
Nemít ve vztahu o čem mluvit.
Ale čím víc na ně myslím, tím víc si říkám,
že to možná nebylo hrozné.
Víš, možná se spolu…
prostě cítili dobře.
Takže moje teorie s Edie očividně nevyšla.
Možná máš pravdu. Možná bychom měli jít na policii.
Něco jsem našel.
Co?
Na tom papíře, kde měla Edie číslo Kola, je i adresa.
Co? Kdy jsi ho vzal?
Napadlo mě, že Knír možná zabil Kolo kvůli těm fotkám, o kterých mluvila Edie.
Takže když ty fotky najdeme,
zjistíme, co znamenají, možná si očistíme jména.
Knír očividně něco hledal a Edie byla kvůli fotkám dost rozrušená.
- To je vodítko, že? Našel jsem vodítko. - Jo.
Půjdeme tam?
Víš, že je to nelegální, že?
Vloupat se do domu Kola…
Jseš si jistej?
A ty?
Jo.
To je ten náš…
Do prdele.
Do prdele. Ví, že to jsme my. Rozhodně to ví.
- Sakra. - Jde po nás. On po nás jde.
- Aha, jen to jen normální rasista. - Díkybohu.
Jdeme.
Sakra.
- Co? - Jak se tam dostaneme?
Co? Prostě…
Myslel sis, že jsou to dveře jen pro chlapy?
Promiň.
Možná je to nějaký molo
- tady po straně. Prostě… - Molo?
Jako na přehlídce?
- Myslíš požární schodiště? - Proč teď děláš vtipy?
- Tohle je vážný. - Dobře.
Tady, rozbij to sklo. Do toho.
- Já? Mám podpatky. - Máš podpatky, no jo.
- Ten sekáček na led sklo rozbije. - Sekáček?
Myslíš podpatek?
Ano, ta špičatá část boty s podpatkem sklo rozbije.
- Prostě jím projde. - Ne. Použij ramena.
A rozbij sklo.
Teď mě kopl kůň.
Můžu tak pět minut do ničeho nenarážet?
Dobře, promiň, jo?
Jen se bojím, že se mi podpatek zlomí.
Ne, když to uděláš kolmo. Je to malý povrch.
- Tlak je… - Dobře. Jak tohle víš?
Bořiči mýtů.
Takže máš rád reality show?
Je to spíš dokumentární seriál.
No jo vlastně, tenhle mýtus vyvrátili.
…údajně cyklistu několikrát přejeli.
Svědci z místa činu jsou teď v péči odborníků
kvůli emocionálnímu stresu.
To bude ono.
- Co když tu někdo je? - Vypadá to prázdně.
Jo, nejspíš je prázdný, protože je to byt Kola a ten je…
- Jo. - …mrtvej.
Byla jsem u toho.
Zkus otevřít okno.
- Nejde to. - Dobře.
- Teď kopeš ty. - Nemám boty na kopání.
No, to jsem neměla ani já.
Na mou obranu, ulomil se ti ten druhej podpatek…
- Já tě odsud shodím. - To jsem neměl říkat.
- Mrzí mě, že sis zničila boty. - Díky. To byly boty na rande.
Netušil jsem, že takové máš.
Koupila jsem je kvůli tobě.
No ale, můžeš to tiše vykopnout, prosím?
- Já jsem bosá. - Dobře.
Jdu na to.
Co? Co to děláš? To jako klepeš?
Ne, jen chci uhnout, abych si nepořezal ruku.
Já se rukama živím.
Kurnik.
- Jsi v pořádku? - Ano, jsem.
- Počkej, slyšíš to? - Co?
To.
Jakože tu hudbu.
- Měli bychom tam jít. - Cože? Ne.
- Co jinýho uděláme? Půjdeme zase ven? - Dobře, podíváme se tam.
Dobře.
- Co je to? - Ne, vole!
Drž hubu, jasný? Pamatuju si to úplně přesně.
To tys vytuhnul.
Já byl vzhůru, vole.
Byl jsem to já, byl kluk Ashley, Ashley…
A já ten den jedl, protože jsem nabíral svaly.
Co je to za bratrstvo?
Ti tu snad vyráběj chloroform.
To budou ty fotky, o kterých mluvila Edie.
- Hej, vole. - Nech nás být!
Tamhle je jedna ta obálka.
- Musíme jít. - Vole.
Jsou tam všichni ti nabíječi.
Nevím, co to znamená.
- Použil jsem to správně? - Ne.
- Co je nabíječ? - O tom se teď bavit nebudeme.
Ne.
- Ne. - Neboj. Neslyšej nás.
Ta hudba je moc nahlas. Hele.
Ne!
Musíme tam jít,
vzít jednu tu obálku
- a zdrhnout. - Ti metrouši nás uviděj.
Dobře. Musíme…
Musíme je nějak rozptýlit, aby odtamtud odešli.
Mám to. Zůstaň tady. Půjdu ven a zazvoním.
Řeknu: „Donáška pizzy.“
Čau. Jak je?
Čau, kámo. Dlouho jsme se neviděli.
Kdo kurva jste?
- To jsme my dva. - My dva!
Jo!
Z…
Ale ne.
Dostaň ho, Jibrane! Rozbij mu hubu!
- Rozbij mu hubu! No tak! - Snažím se!
Řekni, až budeš chtít pomoct! Chceš pomoct?
Tohle není MMA, Jibrane. Nemůžeš se vzdát.
- Mám tě! - Trefuješ mě!
Překážíš! Uhni!
Kurva.
Kdo kurva jste?
Kdo kurva jsme?
My jsme lidi, co chtějí odpovědi, děvko!
Důležitější otázka je, kdo jsi kurva ty?
Co děláte v mým pokoji?
Jsme tu…
Proč jsi to udělala?
Jo, proč jsme to udělali?
To chceš vědět ty.
Ale otázky klademe my.
A odpovědi na naše otázky by měly být odpovědi,
jinak ti na tvoje otázky odpovím leda tak pěstma.
Cože?
Tak zaprvý, zmrde, pro koho pracuješ?
- Jo, zmrde. - Nevím, o čem mluvíte.
Nechčij mi na záda
- a neříkej, že prší. - Nedělej to.
To se nám nelíbí.
- Ne. - Víme, že lžeš.
A pak máme pochcaný záda.
To bych nikdy neudělal.
- Tak nám řekni, co chceme vědět. - Jo.
Znáš Kolo?
Jestli znám Kolo? Cože?
Kolo. Na ježdění.
- Mají řidítka. - A někdy košík.
A někdy mají i paprsky.
Jo, na kole k nám přiletěl E.T., děvko.
Vím, co jsou kola. Mluvíte o Tomovi?
Nevím. Vypadáme jako děvky?
Fajn. Pracuju pro Toma. Tom jezdí na kole. Je to divnej ekolog.
Je ekologismus divnej, nebo zcela nezbytnej?
Já všechno recykluju.
Jo, někdy zkouší recyklovat skořápky
a slupky od banánů a já říkám, že je to spíš kompost.
Dobře, sem se dívej, malej Brette Kavanaughu.
Co pro Toma děláš?
Nemám to říkat.
Drž hubu a mluv, násosko!
Jak mám držet hubu a mluvit najednou?
- To nejde. - To je tvůj problém!
- Tvůj problém. - Prosím,
jen dáváme věci do obálek, jo?
A pak je doručujeme boháčům…
Jakým boháčům?
Nevím, jasný?
Dělá v jednom klubu a jeho lidi… Ti lidi jsou nebezpeční.
S nimi si zahrávat nechcete, jo? Prostě…
Zcela jsem spolupracoval.
Nelíbí se mi tvůj tón, chloroformáku.
Tak už nám kurva řekni, kde ten klub je.
Nevím, oni nám to neříkají.
Čím míň toho víme, tím líp.
Kontaktujou jen jeho, na mobil.
Kurva. Ježiši, prosím, pomoc!
Prosím, jsou tu vetřelci! Pomoc!
- Ahoj, Steve. - Prosím…
Musíme odsud vypadnout. Pojď, tudy.
Sakra.
Haló?
Jasně. Postaral jsem se o to.
Jo, je quod mortem.
Rozumím.
Jo.
Jo, postarám se, aby to šlo hladce.
Nemáš se čeho bát, jasný?
Vydrž chvilku.
Běž.
Už tě slyším líp. Povídej.
Zrovna jsem viděl vraždu dvou lidí.
Do včerejška jsem viděl vraždu nula lidí.
To jsme mohli být my.
Bože, mám na kloubech krev. Nechal jsem DNA na místě činu.
Nechala jsem otisky prstů na tom chloroformákovi.
A teď mám blbej pocit z toho, že mu tak říkám.
Policie bude myslet, že jsme ho taky zabili.
Budou si myslet, že jsme sérioví vrazi.
- Musíme to nějak vyřešit. - Kurva.
Otevři to.
Co je to?
„Drahá paní Burrowsová, je jich mnoho. Víme, že vy jste jedna.“
Co dál?
To je celý.
To je jako Amazing Race, ale s mrtvolama.
Počkej.
Musíme vlízt Kolu do telefonu. Tak ho prý kontaktují.
Musíme začít hádat hesla. Důležité datumy.
Jedna, čtyři, devět, dva. Ne.
Jedna, sedm, sedm, šest. Ne.
To budeš hádat každej rok útlaku v dějinách? Přestaň.
Jo, měl rád kola.
Ve kterém roce Lance Armstrong poprvé vyhrál Tour de France?
- Jedna, devět… - Přestaň.
Akorát ten mobil zablokuješ. Nic jinýho nemáme.
Dobře.
Vím, kdo nás do něj dostane.
- Kdo? - Keith.
- Keith? - Je to náš chlap přes IT, jasný?
- Vážně? - A na tyhle věci je to génius.
Takže je to génius.
To máte ale štěstí,
- že u vás v kanclu dělá génius. - Hele…
Nechci mu pochlebovat, ale jestli to někdo zvládne, tak on.
Errol Morris je génius, J. K. Rowling je génius.
Dalo by se říct, že Lil Wayne je génius, ale Keith? Debilní Keith?
Co s ním máš za problém? Proč…
Nelíbí se mi, jak se na tebe dívá.
Nijak se na mě nedívá.
No tak teda…
Nelíbí se mi, jak se ty díváš na něj.
Hele, chceš se do toho mobilu teda dostat?
Tohle je možná naše jediná šance.
Fajn. Půjdeme tam na pět minut, on to odemkne a pak mizíme.
Ne, počkej! Nemůžeme tam jít a požádat Keitha, aby hacknul cizí mobil,
protože je v tomhle dost zásadovej.
Je zásadovej, ale krást vtipy mu nevadí?
Ten chlap je záhada.
Pomoz mi vymyslet něco uvěřitelnýho.
Koukejte, kdo konečně přišel!
- Už bylo na čase. Ahoj. - Ahoj.
- Promiňte jdeme pozdě. - Čau.
Hele, je tu Keith.
Ahoj.
- Bože, vypadá to všechno tak dobře. - Překonala ses, Reyo.
Panebože. Zkusili jste tohle?
Bože. To je k smrti dobrý.
Tohle patří mezi nejlepší věci, co jsme kdy jedli.
- Tak čerstvý. - Ty jsou červený a tyhle zelený.
- Jaké jiné barvy mají papriky? - Jsou i žlutý.
Tebe jsem se neptal, Keithe. Ptal jsem se Reyi.
Jste v pořádku?
- My? - V pohodě.
- Je nám skvěle. - Naprosto výborně.
A co to kurva máte na sobě?
Co to mám kurva na sobě? Co máš ty kurva na sobě?
Rolák.
Ty máš na obličeji krev?
A je to fakt velká ostuda.
Vlastně máme novinku…
- Řekni jim to, Jibrane. - Boxujeme.
Boxujete?
Než jsme šli sem, byli jsme na lekci
a Jibran boxoval s týpkem mimo svou váhovou kategorii.
Bylo to neuvěřitelný.
V boxu jsem to, čemu se říká krvák.
Prý nemůžu být profík, protože moc krvácím.
Takže jste přišli pozdě, protože jsi boxoval?
- Jo. - Je to…
Bože. Mám skvělej nápad.
Chcete vidět video, kde se Jibran nechal sundat?
- Dobře, jasně. - Jo, jasně.
Vytáhni telefon, zlato.
Dobře.
Co?
Nepamatuju si heslo.
Panebože. Myslíš, že je to z toho, jak tě ten chlap mlátil do hlavy?
- Je to nové heslo? - Ne, Keithe, není.
Ale dobrá otázka.
Bože, to mám poranění… poranění… poranění mozku?
Zavolej doktorovi.
- Jo, zavolám doktoru… - Nepamatuješ si jeho jméno.
Mám jeho jméno v mobilu, ale nemůžu se tam dostat,
- takže si ho nemůžu vygooglovat. - Jak…
Kéž bychom ten mobil mohli odemknout.
- Ale ne. - To nic.
- Můžu se do něj dostat. - Ne, to nemusíš.
- Chci pomoct. - Dobře, jdeme na to.
Je zralej do šrotu. Potřebuješ novej mobil.
Ty potřebuješ novej mobil.
- Co? - Co?
- Jsi v pohodě? - Jo, dobrý.
Dobře.
Spustil jsem duhové tabulky. Jsem asi v půlce.
Chtěl jsem použít algoritmus s hrubou silou, ale tohle je rychlejší.
Bude to rychlejší. Dobrý nápad.
- Vyznáš se v tom? - Jo.
- Vím o tom všechno. - Paráda.
Algoritmus s hrubou silou by si totiž hrubou silou…
vynutil rytmus… Al Gora,
ale duhové tabulky jsou spíš spektrum…
Roy G. Biv a tak, takže…
Roy G. Biv?
Roy Roy Greg Biv. Ten objevil duhy.
A on teď boxuje?
- Teda… - Reyo, my se s Jibranem rozešli.
Bože, to myslíš vážně?
Jak je to vůbec možný? Jste nejlepší pár, co znám.
My? Ty a Bobby jste dokonalí,
- děláš si srandu? - Ne, pořád se hádáme.
Jo, ale máte sex v jednom kuse.
- Děláte samý ujetý věci. - To ne. Proč si to myslíš?
Pořád postuješ sexy fotky tebe a Bobbyho v posteli.
Sledují mě dva bejvalí. Chci, aby žárlili.
To… jo, to není…
Tak kde ses tohle naučil? Na MIT nebo tak?
Já? Jo, jasně.
Nic takového. Já tak nóbl nejsem.
Cože?
Jo, Leilani mi o tobě vyprávěla. Zníš jako fakt působivej chlap.
- Mluví o mně? - Jo.
Pořád se tebou chlubí.
Podívej. Jsme tam.
VŠICHNI HOSTÉ MUSÍ MÍT FORMÁLNÍ OBLEČENÍ.
- Uděláš pro mě něco? - Jasně.
Co jsme se s Jibranem rozešli, jsem plná emocí
a mám tu hromadu fotek ptáků a potřebuju…
aby mi je někdo pohlídal, než budu citově připravená.
- Ty sis je vytiskla? - Ano.
Někam je dej, neotvírej je. Prostě je dej do bezpečí, ano?
Senátor Burrows?
Tak mu říkám.
Protože je jeho kokot větší než většina politiků.
Dobře.
A tos říkala, že já dělám ujetý věci.
- Keith mi odemknul telefon. - Bezva.
Jo, můj doktor je na večírku. Podívá se na mě, ale musím hned jít.
Dobrá, jdeme.
Ale takhle jít nemůžeme.
Proč ne?
No, je na nějaké nóbl benefici, takže…
můžeme si od tebe půjčit něco pěknýho, Rey?
Jo. Tudy.
- Jo. - Co to děláš?
- Otáčím se, aby ses mohla převléct. - Však už jsi mě viděl tak milionkrát.
Dobře.
- Víš co? Otoč se. - Je to divný.
- Jsi na to připravený? - Ne.
- Ale jsem rád, že jsme spolu. - Já taky.
Hele…
kdybych to nepřežil, není Keith zase tak špatnej.
Nechodila bych s někým, kdo krade vtipy.
Zbytek dodělám venku, aby ses mohl převléknout.
Dobře.
- Boty. Jasně. - Tyhle asi nepotřebuju.
- Vyměníme si to. - Díky.
- Tě péro, nádhero. - Dobře.
Vypadáš skvěle.
Děkuju.
- Můžeme? - Ano, můžeme.
- Za naším doktorem… - Jo, za doktorem…
- Jo. - Kvůli…
- Jo. Bavte se. - …tomu otřesu.
Ale ne, to je zase policie.
Prosím vás, je tu trochu ticho. Nevadilo by vám pustit hudbu?
- Jo. Jasně. - Díky.
- Co? - To bývala naše písnička.
To nikdy nebyla naše písnička.
Nedělej, že jsi jedinej na světě, komu se nelíbí.
Jsem jedinej na světě, komu se nelíbí.
Vím, co děláš.
Když jsem ve stresu, chceš, abych si zpíval,
- ale to nefunguje. - Funguje.
Jen se musíš otevřít.
Nedělej to. Prosím, nedělej to.
Prostě nemám náladu na…
Můžeš si jen… zpívat v hlavě? Prosím?
A ne…
Telefon?
Dobře.
Běžte.
- Jo. - Jo.
Děkujeme.
Moc děkujeme.
- Co je tohle za místo? - Nevím, ale je to tu fakt divný.
- To je Edie. - Co když nás pozná?
Sakra.
Proč je tu takové ticho?
Ahoj. Můžeme…
Pardon.
Promiňte.
- Děkujeme. - Promiňte.
- Ahoj. - Je to fakt ostrý.
Promiňte. Pardon.
Pardon.
My jsme jeden.
Jsme Sakrárium.
Je nás mnoho.
Jsme Sakrárium.
- Je nás mnoho. - My jsme jeden.
- Jsme Sakrárium. - Jsme Sakrárium.
- Je nás… - My jsme jeden.
Vítejte.
Membra altum Sacrarium.
Od časů Herma Trismegista,
Herma Třikrát mocného…
- To jsou ilumináti? - …který dával lidem vědomosti,
aby mohli stavět pyramidy, až po Hermetický řád Zlatého úsvitu.
- Zapalte oheň vědění. - Zde jsem člověkem.
Kde je hovězí?
Tento nepřerušený řetězec vědění
bude předán deseti zasvěcencům.
Z několika se stane mnoho, z mnoha se stane jeden.
Padesát jedna.
To je bingo?
Bingo mám rád.
Sedmnáct.
Šest.
Dvacet tři.
To vyhráli?
Čtrnáct.
To asi nemáme dělat.
Sedmdesát dva.
Čtyřicet čtyři.
Kam to jdou?
Třicet čtyři.
- Chceme, aby nás vyvolali? - Nevím. Asi ne.
A poslední číslo je…
Devadesát devět.
Nechť obřad započne.
Ne, to asi nemáš dělat.
Co se to děje?
Myslím, že…
Jo, přesně to jsem si myslel.
- To přece nedělají. - Ale dělají.
Ano, dělají.
- Nevypadá to tak zle. - Jo.
K orgiím ses vyjádřila celkem jasně.
Myslíš, že vyvolají i další čísla?
- Je to spontánní. Je to… - Není to spontánní.
Měli to v Google kalendáři…
Stop!
Běžte pryč!
Líbí se mi, že slovo stop respektují.
Mezi námi…
je zrádce.
Jeden pracovník porušil nejposvátnější pravidla Sakrária.
A za to zaplatil.
Je quod mortem.
Jibrane, proboha.
Najali Kníra, aby zabil Kolo.
Kurnik.
Ticho!
- Musíme vypadnout. - Teď jsem se dozvěděl,
že byl čárový kód tohoto muže použit pro vstup do Sakrária.
Jsou mezi námi podvodníci.
Ale ne, podvodníci. To je blbý.
Musíme odhalit své pravé tváře,
abychom toho podvodníka odhalili a vypořádali se s ním.
Na tři
si sejměte masky.
Jedna…
- Kurva. - Co budeme dělat?
- Všichni si sundají masky. - Dva…
Kurva. Musíme taky.
- Udělají to všichni. Dobře. - Tři.
Do prdele.
Praví členové vědí, že masky nikdy nesundaváme.
Bože, to jsou oni!
- Běž. Dostaň je. - Dobře.
Jsme Sakrárium.
- Vaše těla spálíme… - Je nás mnoho.
- …a obětujeme bohům… - Jsme Sakrárium.
- …a to nás posílí. - Ne, přestaňte! Já dost krvácím!
Evakuace.
Co to má bejt?
Všichni ti nabíječáci odešli.
To máme stejný sen?
- Jdeme. - Policie!
Běžte!
- Panebože. - Běžte!
Ani hnout!
Ruce vzhůru!
Výš!
Výš… výš už je nedám.
Dispečink, tady 10-95. Jsou ve vazbě. Jsme na cestě zpátky.
Detektiv Martinová brzy přijde.
Je konec. Je po nás.
Já vím.
Musím ti něco říct.
Jo?
Pamatuješ si, jak…
jsi odjel z města na Benovu rozlučku?
Snědla jsi mi všechny oříšky.
Ne. Jo.
Šla jsem do tvé pracovny a podívala se na tvůj dokument.
- Cože? - Já vím. Promiň.
Ale popravdě… byl fakt dobrej.
Proč jsi nic neřekla?
Jibrane, popravdě, někdy…
mi přijde, že je ti fuk, co si myslím.
Záleží mi na tom, co si myslíš. Proto jsem ti to nechtěl ukázat.
Bál jsem se, že se ti nebude líbit.
Leilani, co se známe, víš přesně, co chceš v životě dělat…
a mně vždy přišlo, že pro tebe nejsem dost dobrej.
Víš, popravdě…
Přijde mi, že vůbec nevím, co chci.
Vážně vůbec.
Ale byla jsem tak posedlá tím, co si všimni myslí,
až na toho, na kom mi záleží nejvíc…
Chci, abys byl šťastný.
Taky chci, abys byla šťastná.
Pořád budeme kamarádi… a vylžeme se z toho u soudu?
- Ne. Já vzala dohodu. - Co?
- Oni ti to neřekli? - Ne.
Já myslel, že máme stejného právníka.
Všechno jim na tebe povím.
- Už jsi to domluvila? - Jo.
Líbí se mi.
- Podle mě by se neměli rozejít. - Vztahy jsou na hovno.
Jo.
Hledali jsme vás po celém městě.
Jste klíčoví svědci vraždy a podezřelý je pořád na svobodě.
Co?
Chtěli jsme vás najít, abyste byli v bezpečí.
- Volali jsme vám. - Počkat, pardon.
- Vy si nemyslíte, že jsme vrazi? - Ne.
Celou tu honičku zachytily dopravní kamery.
- Nemůžu tomu uvěřit. - Snažíme se identifikovat muže,
který vám vlezl do auta.
Víme, že je za tu nehodu zodpovědný
- a taky za několik vražd… - Je to zlej člověk.
…mladíků z bratrstva z bytů v St. Charles.
Dobře. Jen aby bylo jasno…
nejsme…
podezřelí ze zabití… z vraždy.
Víte, že jsme to neudělali?
- Neudělali jsme to. Vy to víte. - Jistěže ne.
Proč by dva civilisté
násilně zavraždili muže, kterého neznají?
- Jako proč bychom… - Že jo?
Nedává to smysl.
- Nedává to smysl! - Panebože!
Přesně. Přísahám, že jsem nikoho nezabil a přísahám, že nikoho ani nezabiju.
- Čestný skautský. - Nikoho nezabil!
- Nikdy. - Napadlo mě, že bych někoho,
třeba Jibrana, zabila?
- Hodněkrát. - Ale normálně!
- Neudělala by to. - Ne, jen…
Jen si říkám: „Chci tě zabít! Zakroutím ti krkem!“
- To bych… fyzicky ne. - Ne doopravdy.
Na stopku projíždím skoro každý den.
Ale ne, když je to nebezpečný.
Prodávala jsem strejdovu trávu,
protože říkal, že v Amsterdamu je to legální.
- Ani nevěděl, kde Amsterdam je. - Neprodávala ji v Amsterdamu.
- Nevím, kde Amsterdam je. - Prodávala ji tady, aby pomohla lidem
- se zhulit. - Na glaukom a tak.
Hlavně si chtěla vydělat, protože potřebovala prachy.
Na zaplacení účtů.
Počkat, pardon.
Takže chytli jste ty… lidi z kultu?
Kult v divadle, lidi s maskama…
- Masky. - …a všichni… sex.
Ti šťastlivci měli sex.
- Rozdávali si to na kulaté posteli. - Hudba…
- Jo, měli sex. - Velmi veřejné místo…
- Fakt se snažili. - …na tak velkou postel.
Někteří to brali fakt vážně.
- Vážně. - Jo, nebylo to naoko.
Jo, všechno jsme to viděli. A povím vám, že to byla super podívaná.
To je moc nápomocné,
ale o Sakráriu víme vše. Sledujeme je už měsíce.
Dnes večer jsme to měli zastavit, ale někdo jim dal tip, že tam jdeme.
Podívejte.
Viděli jste opravdu hrozné věci.
Časem od vás budeme potřebovat výpověď, ale teď byste se měli prospat.
Tak co kdybyste šli teď domů a výpověď sepíšeme ráno?
Někdo od nás vás zaveze domů
a my na váš byt dohlídneme, aby se vám nic nestalo,
než zatkneme podezřelého.
Moc děkujeme. Tohle bylo moc fajn.
- Děkujeme. - Děkujeme.
Můžu vás někde ohodnotit? Byla jste skvělá.
- Jo, ráda bych šla. - Fakt bezvadně.
Takže to je celý?
Vrátíme se k normálu?
Jako by se nic nestalo?
Asi jo.
Budu dnes spát na gauči.
- Ne. Vyměníme si to. - Ne.
Měla bys mít postel.
Tohle je šílený. Vím, že jsme ten zločin nevyřešili nebo tak,
ale byli jsme blízko.
Jsem na nás hrdá.
Na zelenáče to nebylo zlý.
Ale nemůžu přijít na to…
kdo zavolal policajty?
Já.
Pamatujete si mě?
Jak jste se sem dostal?
Říkal jsem, že jsem polda. Ve sboru jsem už asi 13 let.
Vlastně jsem celkem důležitej.
A… vy jste zároveň člen toho sex kultu?
Ne, platí mě, abych je před policií chránil.
Takže jste chránil sex kult
a zároveň vydíral jeho členy?
Vlastně ano.
Víte, kolik mi tohle pitomý město platí?
Každej den nasazuju krk
a vláda mi dává leda drobný.
Ale víte, co je fakt na sračky?
Ten chlap na kole?
Ten, kterého jsem vaším autem několikrát přejel?
Vzpomínám si. Co ty? Jo, vzpomínáme si.
To byl můj kamarád.
Společně jsme vymysleli, jak budeme kult vydírat,
ale byl moc chamtivej.
Přestal mi dávat celej můj podíl a pak proti mýmu doporučení
přibral ty arogantní kluky z bratrstva.
Pane, jestli můžu, my nic nevíme a máme hrozný vzpomínky,
tak nás prosím nechte jít. Můžete nám věřit.
Dámo, já nevěřím nikomu. Něco vám povím:
svět se vás snaží dostat.
Záda si musí každej hlídat sám.
- Pletete se. - To není pravda.
Já někomu věřil.
Jednomu člověku.
Siobhan.
Nikomu už nikdy věřit nebudu.
Nikdy.
Na svět přicházíme sami a sami z něj odcházíme.
Což vy dva brzy zjistíte.
Hele,
mrzí mě, že vás musím zabít.
Vypadáte jako milej, i když trochu otravnej pár.
Ale pokud vás to utěší, přenesu se přes to.
Nemusíte to dělat, jo? Nejste vrah. Jste dobrý člověk.
Vidím vám to na očích.
- Máte laskavé oči. - Úplně září.
Víte, kolik lidí jsem dnes zabil?
Řekl bych, že jste zabil asi tak přesně správný počet lidí.
Určitě už stačilo.
Protože teď je počet lidí, co jste zabil, působivej,
ale ne děsivej.
Zabil jste toho cyklistu a pár kluků z bratrstva.
Co si budeme namlouvat? Jste vlastně lidovej hrdina.
To byla řečnická otázka.
Nikdy není pozdě na změnu.
A možná najdete novou Siobhan.
Řekl jsem, že můžete mluvit o Siobhan?
Já myslela, že se svěřujeme. Že to byla pozvánka,
- ale… - Siobhan je spouštěč.
Ty to samý!
Neberte si její jméno do huby!
Nikdy už jméno Siobhan neřeknu.
- Je pro mě mrtvá. Ani… - Je trapná.
Držte huby.
Zřejmě se přes Siobhan nepřenesl.
Otoč se. Dej ruce za záda.
Dotkni se jí a nakopu ti prdel.
- Otoč se. - Ano, pane.
Mají tě na dopravních kamerách. Máš to spočítaný.
Ne, viděl jsem to. Je to dost zrnitý.
Jako záběry yettiho.
Nemůžeme se nechat jen tak zabít.
Musíme něco udělat. Pomoz mi něco vymyslet.
Dobře.
- Tady. Uvolni mi uzly. - Dobře.
- Zvládneš to? - Nedosáhnu…
- Jen to utahuješ! - Je to…
Dobře, promiň. Zkus to ty.
- Funguje to? - Ne. Do prdele!
Zkusím to rozbít.
Sakra.
- Kéž bych měl tvoje boty na rande. - Zapalovač!
- K tomu tady je!
Dělej.
Jo, ty to zvládneš.
Dobře, to je celkem sexy.
- Vidí nás? - Bože, dává na zem igelit.
- Pojď. - Sakra.
- Už jsi to otevřel? - Ne.
- A co teď? - Dobře.
Rychle. Honem. Vezmi to.
Vezmi to. No tak.
Pal ten plast! Ne moje ruce!
- Pusť to! Horký! Dobře! - Měla jsem to v puse, jasný?
Jo, ale neměla jsi tam ten horkej konec.
Počkej, dívá se na nás. Čekej.
Dobře. Vrať ho.
Vystupte.
Dostanou vás. Ví, že jste nás vezl.
Ne, nebudou mě podezřívat.
Když jsem vás odvezl do bytu,
vyskočil z keře skutečný vrah a trefil mě do hlavy.
Když jsem se vzbudil, byl jsem svázaný ve svém autě
a vy jste byli tady v přístavu.
Pozor, kam šlapete.
A pak nás vrah odvedl na loď.
No ano. Všechny tři. A pamatujete si, co se stalo dál.
Všechny nás donutil si kleknout. Tak šup.
Vyskočil jsem a chtěl vás zachránit a během rvačky
mě postřelil.
Nezemřel jsem, musel jsem zděšeně sledovat…
jak vás maskovaný vrah
mojí zbraní oba zavraždil.
No, tak ať už to máme za sebou.
Enyky, ne.
Enyky,
benyky,
kliky…
Hej, Kníre!
Kurva!
- Ne. - Kurva.
Do toho. Střel mě.
- Ne. - Do ramene by to mělo stačit.
Aspoň se nebudu muset střelit sám.
- Ne. - Upusť pistoli, jinak mu zlomím vaz.
Nemůžeš mu zlomit vaz. Je moc tlustý.
Budu točit, dokud se mu něco nestane.
Mně přijde, že je přesvědčivej.
Nemůže ti ublížit.
Určitě by to zvládl snadno.
- Pusť to. - Poslechni ho. Polož tu pistoli.
- Nemáš šanci. Jen ji polož. - Mám šanci!
Proč se se mnou hádáš?
Myslíš, že máš vždy pravdu. Ale teď se mýlíš.
Nikdy dřív jsi zbraň nedržela, ale já jsem všeználek?
Nechceš riskovat. Tohle je zářný případ.
Jsme tu kvůli tobě. Je to tvoje vina.
- Hej! - Vážně se teď chceš hádat?
Panebože! Chtěl jsem jít na policii!
Tys řídil!
Nechal jsem se pro tebe kopnout koněm!
- Utekl jsi od mrtvoly! - Jste fakt otravní.
Jsem v tomhle vztahu sama.
Podívala ses na můj film bez dovolení!
- Nikoho nezajímají koktejly… - Zníte jak mí rodiče!
- Zkus jednou pochopit, co dělám! - Buď jednou na mé straně!
- Raz, dva, tři! - Běž!
Kurva.
- Jsi v pořádku, Jibrane? - Jo.
Panebože.
Do prdele.
Potřebujeme tu otisky!
Díky vám máme podezřelého ve vazbě. Už jste v bezpečí.
Jak se máte?
Určitě jsi v pohodě?
- Jo, jsem. Co ty? - Jsem.
Věděla jsem, že uděláš to „raz, dva, tři“, i když to předtím nevyšlo.
- Zvládlas to sama. - Ne, to my oba.
- Půl napůl. - Střelilas ho.
- Já vím, ale… - To bylo super.
…radši bych zapomněla.
- Už nikdy na nikoho nestřílej. - Ne, nestřelím.
- Co? - Nic jsem neřekl.
Ten výraz znám.
Jakej?
Výraz „chci tě políbit“.
- Ne. - Ale jo.
Nechci tě políbit.
Nechci, jsi fakt arogantní. Humus.
Humus?
Páni, fakt mě chceš líbat, s jazykem a tak.
- To poznám. - Podle sebe soudím tebe.
- Dobře. - Ty chceš políbit mě.
- Já tebe? - Chceš mě políbit
- a teď to děláš. - Co? Co dělám?
Snad neruším, hrdličky.
Musím vás vzít do nemocnice, aby vás prohlídli. Protokol.
Sex vzadu v sanitce je dost ujetej, co?
- Jsem pro. - Tak jedeme.
Zkusíš to, co jsme viděli v té orgii?
Budu se snažit.
To nezní správně. To mám říkat já.
- Utíkej, Leilani! - Utíkám, Jibrane!
- Kurnik! - Jsou za náma!
Nech mě vést! Pusť mě! Zpomal!
- Utíkej! - Jibrane, já utíkám!
- Neříkej, ať utíkám, když utíkám! - Bože. Jsou hned…
Tohle je Londýn, Anglie.
Jibran a Leilani ztratili drahocenný čas po ostré hádce o metrickém systému.
Zbývají už jen dva páry. Mají, co je třeba,
aby vyhráli milion dolarů?
My vyhrajeme, Jibrane!
Já říkala, že můžeme Amazing Race vyhrát!
Už přes 50 let se nadšenci scházejí v Hyde Parku, aby oslavili…
- A jéje. - Co?
A *****.
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová