‫- NETFLIX מציגים -‬
‫היה כיף אתמול בערב.‬
‫היה ממש כיף.‬
‫נהניתי מאוד.‬
‫עכשיו באמת להתראות.‬
‫כן.‬
‫אני גוועת.‬ ‫-בא לי ארוחת בוקר.‬
‫רוצה ללכת לאכול משהו?‬
‫בהחלט.‬
‫אביא רק מעיל.‬ ‫-טוב.‬
‫נכון. הייתי ליד שולחן הקרודיטה כל הערב,‬
‫אזרתי אומץ לדבר איתך כי ידעתי שתחזרי.‬
‫חזרתי שוב ושוב לשולחן הקרודיטה,‬
‫כדי למשוך את תשומת לבך.‬
‫שמתי לב אלייך ברגע שנכנסת.‬
‫מה שם משפחתך?‬
‫בשביל מה? שתחפש אותי בגוגל?‬
‫לא, אני רוצה לדעת מה לכתוב בטלפון.‬
‫לא אתן לך את מספר הטלפון שלי.‬
‫עשית טעות איומה.‬ ‫-ידעתי!‬
‫הייתה לי תחושת בטן חזקה.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-מה?‬
‫שכחתי שקבעתי עם חברות היום.‬
‫לכי לחברות שלך, באמת. לא קרה כלום.‬
‫אלא אם כן תרצה שאשאר...‬ ‫-היה כיף.‬
‫רצוי שאלך...‬ ‫-רוצה להישאר?‬
‫טוב.‬
‫מה זה?‬
‫מה?‬ ‫-הפרצוף הזה.‬
‫זה פרצוף ה"בא לי לנשק אותך" שלך?‬ ‫-לא.‬
‫רגע... אלא אם כן...‬
‫מה?‬ ‫-איך נראה פרצוף ה"בא לי לנשק אותך" שלך?‬
‫דומה לפרצוף הזה.‬
‫את לא אמיתית.‬
‫את באמת לא אמיתית!‬
‫אם הייתי מספר שזה מה שאמרת,‬
‫לא היו מאמינים לי.‬ ‫-אתה אפילו לא כועס.‬
‫למה שאכעס?‬ ‫-כי זה דפוק.‬
‫אל תעשי מזה משבר עולמי...‬
‫אני כועסת.‬ ‫-חשבתי שאת צוחקת.‬
‫למה לי לצחוק על דבר כזה?‬
‫נו באמת!‬
‫עכשיו הוא קם.‬
‫את חושבת שהיינו זוכים ב"מירוץ למיליון"?‬ ‫-אתה לא?‬
‫את חושבת שבתוכנית על מירוץ מסביב לעולם,‬
‫אני ואת נסיים במקום הראשון?‬
‫חשבתי שכן, אני כבר לא בטוחה.‬
‫אנחנו לא מצליחים להסכים על מסעדה.‬ ‫-כי יש לך בעיה עם כל המסעדות בניו אורלינס.‬
‫בירת המסעדות של העולם, וקשה לך לבחור.‬
‫הונג קונג היא בירת המסעדות של העולם.‬
‫אני לא רוצה שתעשי לעצמך בושות מול חברייך‬
‫ותטעי בעובדות בסיסיות.‬
‫אני לא שונא מסעדות. אני אוהב מסעדות.‬
‫אתמול השקעת שעות‬
‫בכתיבת ביקורת שלילית‬ ‫באצבעות האישה הלבנה שלך‬
‫על מסעדת הטאפס שהיינו בה, ולי היה טעים.‬
‫היה מלוח מאוד.‬
‫לא ידעתי שים המלח ידחוף לי את הזין לפה.‬
‫ואין לי אצבעות של אישה לבנה.‬ ‫יש לי אצבעות חומות ושמנות.‬
‫למה אתה צועק?‬
‫רוצה שהשכנים יחשבו שאנחנו משוגעים?‬ ‫-למי אכפת? הם לא מכירים אותנו.‬
‫היי! נעים מאוד!‬
‫אנחנו רבים!‬
‫לא נכון! אנחנו עושים חזרות למחזה!‬
‫זו סצנת ריב.‬
‫איך זה?‬
‫כיפי.‬ ‫-כיפי? כמו מה אני נראית,‬
‫פיצרייה?‬ ‫-אבל סקסית.‬
‫את ציצרייה.‬
‫דרך אגב, את יודעת שאסור‬ ‫לקחת טלפון לתוכניות כאלה, נכון?‬
‫את תצאי מדעתך.‬
‫לא נכון. אהיה חופשייה בלעדיו.‬
‫הכול טוב.‬ ‫-רוצה לבדוק?‬
‫לא. הכול טוב.‬
‫אוי ואבוי, ואם עשו לך לייק באינסטגרם?‬
‫שתוק. אתה לא מכיר אותי.‬
‫ואל כתבה שאני מלאה במקומות הנכונים.‬
‫עוד סיבה שלא היינו זוכים בתכנית.‬
‫אי אפשר לעשות סלפים בעירום חלקי,‬
‫כשאוכלים נמלים ממקל.‬
‫אתה צופה בכלל בתוכנית?‬
‫אם ראיתי "המירוץ למיליון"?‬
‫זה מה שאת שואלת אותי?‬
‫כן.‬ ‫-את שואלת אותי, ג'יבראן,‬
‫אם ראיתי "המירוץ למיליון"?‬
‫כל הזמן הזה מתחת ביקורת על התוכנית,‬
‫ובכלל לא צפית בה. ‬ ‫-ברור לי שאשנא אותה גם בלי לראות.‬
‫לא נכנסה בי משאית, וברור לי שזה יהיה חרא.‬
‫לא רוצה לנוון את המוח‬ ‫בצפייה בתוכנית מציאות זבל.‬
‫אתה מפיק סרטי תעודה.‬
‫תוכניות מציאות שאיש לא צופה בהן.‬
‫סרטי תעודה הם לא תוכניות מציאות.‬ ‫הם מציאות נקודה.‬
‫העבודה שלי היא פעילות חברתית.‬ ‫אני לא עושה אותה בשביל צ"מ-ים.‬
‫אין צורך בקיצורים. ‬ ‫תגיד "ציוצים מחדש", אבא.‬
‫אפשר בבקשה ללכת?‬
‫ככל שנאחר, נצטרך להישאר יותר.‬
‫מה בוער? אין לנו תוכניות מלהיבות לאחר כך.‬
‫חשבתי שנעשה סקס.‬
‫כן, כי אין דבר שמחרמן אותי יותר‬
‫מתוכניות ביום לעשות סקס בלילה. שיגעון!‬
‫את רוצה סקס משוגע? אין בעיה.‬
‫תגידי לי מה בא לך ואעשה לך את זה‬
‫בשעה שנקבעה.‬
‫זה ההיפך הגמור מסקס משוגע!‬
‫תשבץ אותי ביומן שלך וזהו.‬
‫"יחסי מין עם ליילני ב-22:42."‬
‫סקסי בטירוף.‬ ‫-טוב,‬
‫סקס משוגע ושיבוצים ביומן‬ ‫אינם סותרים זה את זה.‬
‫נראה לך שאנשים מגיעים במקרה‬ ‫באותה שעה לאורגיה? לא.‬
‫כנראה היומנים שלהם מסונכרנים.‬ ‫-לא, זה ספונטני.‬
‫בחורים מגיעים בזה אחר זה ועושים סקס.‬
‫יש שם כמה בחורים. למה לא לשכב עם כולם?‬
‫יש הרבה מה לנתח פה,‬
‫אבל את מדברת על אונס קבוצתי‬
‫ואני מדבר על אורגיה.‬ ‫-אותו דבר.‬
‫ואיפה אתה קורא על סקס קבוצתי, בבאזפיד?‬
‫לא יודע. זו דוגמה פרטנית.‬
‫מי מגיע לארוחת הערב החגיגית?‬
‫בובי ורייה...‬
‫ואל...‬
‫נראה לי שאולי קית',‬
‫סטפן...‬
‫נראה לך שאולי קית'?‬
‫כן, אולי.‬
‫אם את לא בטוחה שהוא יגיע...‬ ‫-אני לא בטוחה.‬
‫כן? רוצה להתערב?‬
‫שם כסף שהוא יגיע לספר בדיחות מעפנות,‬
‫סיפורי טכנולוגיה משעממים ולהשוויץ בשרירים‬
‫שהשיג בזכות אימונים קפדניים ותזונה...‬ ‫-סיימת?‬
‫צר לי לפוצץ את הבלון של קית',‬
‫אבל כל הבדיחות הקורעות שלו...‬
‫הן של קאט וויליאמס.‬
‫אתה טוען שהוא גונב לו בדיחות?‬
‫בדיוק.‬
‫"איך אתה יודע שנעים להכיר אותי?‬
‫אני מניאק!"‬
‫קאט וויליאמס, מילה במילה.‬
‫אפילו לא נשמע כמוהו.‬ ‫-לא אחקה אותו!‬
‫כדי לזכות ב"מירוץ למיליון"‬ ‫צריך לשתף פעולה, להיות מסונכרנים.‬
‫אני מרגיש שאני על שעון קיץ‬ ‫ואת בכלל על שעון חורף.‬
‫הייתי שמחה להסתנכרן איתך,‬
‫אבל אתה תמיד תקוע במשרד עם העריכה של הסרט.‬
‫לא סתם סרט. סרט תעודה‬
‫בנושא שחיתות במערכת החינוך.‬
‫איך אדע? אתה מסרב להראות לי.‬
‫אראה לך מתי שתרצי.‬ ‫-מצוין. מחר, הולך?‬
‫אי אפשר מחר. אני מעבד את האנימציה.‬
‫סטף וג'ורג' מתחתנים?‬
‫עשית לזה לייק?‬
‫כן.‬
‫לא אמרת שנישואים זה חרטא?‬
‫זה נכון.‬ ‫-טוב.‬
‫אז למה עשית לייק?‬
‫כי לא רציתי להיות החברה היחידה ‬ ‫שלא עושה לייק.‬
‫אני לא ממורמרת.‬ ‫-מהיום שנפגשנו,‬
‫לא הפסקת לומר כמה נישואים הם מעפנים.‬
‫לא אמרתי "מעפנים", אמרתי "בעייתיים".‬
‫כן, שני אנשים שמצהירים ‬ ‫על אהבתם הנצחית זה לזה.‬
‫ממש בעייתי.‬
‫את יודעת מה נראה לי? שאת כן רוצה‬
‫להתחתן ולהביא ילדים. פשוט לא איתי.‬
‫ולי נראה שאתה רוצה מישהי בלי ציפיות‬
‫כדי שתוכל להתבודד בחדר עד סוף ימיך.‬
‫את רוצה זוגיות שאפשר ‬ ‫להשוויץ בה בפני חברים.‬
‫נכון! ואני לא מוכנה להתפשר.‬
‫גם אני לא. לכן אני לא רוצה להיות עם מישהי‬
‫רדודה כל כך.‬
‫ואני לא רוצה להיות עם מישהו‬ ‫שמרוצה מכך שהוא כישלון.‬
‫אני לא יכול להמשיך ככה.‬ ‫-זה לא מסתדר.‬
‫זה נגמר בינינו?‬
‫כבר מזמן לדעתי.‬
‫זין!‬ ‫-לעזאזל!‬
‫זין!‬
‫לעזאזל.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫יש דם.‬
‫בוא, אעזור לך לקום.‬ ‫-לא, אל תזיז אותו.‬
‫רעיון גרוע. אזמין אמבולנס.‬ ‫-לא.‬
‫הכול בסדר. אלך.‬ ‫-לא נכון. אתה מדמם.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-אני חייב לזוז!‬
‫אתה...‬
‫אני לא בטוח שכדאי.‬
‫תודה.‬ ‫-אזמין אמבולנס.‬
‫רגע! שכחת את הטלפון!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אני זקוק לרכב!‬
‫מה?‬ ‫-אני שוטר. הוא פושע.‬
‫תעוף מכאן! זוז אחורה!‬
‫קדימה!‬
‫תחזיקו חזק.‬
‫לאן הוא הלך?‬
‫הוא הלך לשם!‬ ‫-הוא... החשוד פנה מזרחה.‬
‫מה הוא עשה? סחר בסמים?‬
‫היו עליו סמים? אתה סמוי?‬
‫אסור לך לגלות לנו, אני מבינה.‬
‫לפחות לא דרסנו אדם טוב.‬ ‫זה לא בסדר שדרסנו מישהו,‬
‫אבל לפחות הוא היה רע.‬
‫מי רוכב כאן על אופניים?‬
‫נכון. איפה נראה לך שאתה נמצא, באירופה?‬
‫סליחה, נהיה רציניים.‬
‫שם! הנה הוא!‬
‫תראה לאן אתה נוסע, מטומטם!‬
‫תפנה!‬
‫תפסנו אותו!‬
‫לעזאזל!‬
‫באסה, אה?‬
‫אם תפנה כאן שמאלה, תחתוך אותו.‬
‫רעיון טוב.‬
‫כן.‬
‫הנה הוא! שם!‬
‫הולכי רגל דפוקים!‬
‫לעזאזל, הוא נוסע במעגלים. איזה מטומטם.‬
‫תפנה!‬ ‫-תפנה!‬
‫שם! קדימה!‬
‫הוא פנה!‬ ‫-זו סמטה ללא מוצא.‬
‫צדק!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫נראה לי שהוא לא שוטר.‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-שלום?‬
‫נראה לי שהוא מת.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה?‬ ‫-מה נסגר?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אלוהים אדירים. מה עשיתם?‬
‫אוי, לא.‬ ‫-לא, זה לא מה שאתם חושבים.‬
‫לא הרגנו אותו.‬ ‫-דרסתם אותו עם המכונית שלכם.‬
‫לא. זאת אומרת, כן, אבל...‬
‫לא, זה היה... זה הכול.‬ ‫-זה היה מזמן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אחרי שדרסתי אותו,‬ ‫הוא היה בחיים והרגיש נהדר.‬
‫לא נהדר. לא עבר עליו יום מדהים,‬ ‫אבל הוא נשם מאז.‬
‫הוא מת.‬
‫אנחנו יודעים, אבל לא הרגנו אותו.‬
‫הוא אמר שהרג אותו.‬ ‫-לא, אמרתי שדרסתי אותו עם המכונית שלי.‬
‫נראה שהצליח לך.‬ ‫הרגת בן אדם עם המכונית שלך!‬
‫נהגתי, ונפרדנו,‬
‫דעתי הוסחה ועברתי באור אדום.‬
‫אבל איזה בחור בעל שפם מוזר...‬ ‫-כיוונתי אותו בעזרת המפה שלי...‬
‫לקח לנו את הרכב.‬ ‫-...וזו הייתה טעות.‬
‫הוא דרס אותו,‬
‫שוב ושוב...‬ ‫-צריך להזמין משטרה.‬
‫...וברח לנו.‬ ‫-...עשר פעמים!‬
‫עכשיו יש עליי דם, והמכונית היא כלי רצח!‬
‫מה את עושה?‬ ‫-מתקשרת למוקד החירום.‬
‫אל תתקשרי. אנחנו לא מסוגלים לפגוע באיש.‬ ‫-אני רוצה לדווח על רצח.‬
‫לא רצחנו אף אחד!‬ ‫-תפסיקי.‬
‫תפסיקי את!‬
‫אוי לא. המשטרה לא תאמין לנו.‬ ‫שמעת את הטמטום שיוצא לנו מהפה?‬
‫זה מעצר אזרחי.‬
‫מה זה?‬ ‫-טוב.‬
‫מעצר שמבצע אזרח.‬ ‫-מותר לך?‬
‫מותר לו?‬ ‫-אני סופר עד שלוש.‬
‫ואז מה? מה הפרצוף הזה?‬
‫אני לא מצליחה להבין. דבר.‬ ‫-אני סופר עד שלוש.‬
‫מה?‬ ‫-אחת, שתיים, שלוש, צא!‬
‫הבחור ברח.‬ ‫-ג'יבראן!‬
‫לבחור קוראים ג'יבראן.‬ ‫-רוצי, ליילני!‬
‫ולבחורה קוראים ליילני.‬
‫לעזאזל.‬
‫עכשיו גם היא בורחת.‬
‫היא... במקרה אפרו-אמריקנית,‬
‫וגם הוא במקרה כהה עור.‬
‫אני חושבת שהם רוצחים לא בגלל צבע עורם,‬
‫אלא כי הם באמת הרגו מישהו,‬
‫והוא שוכב כאן.‬ ‫-זין!‬
‫- מזללת סאנרייז‬ ‫פתוח 24 שעות -‬
‫היי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫זה צבע אדום של קירות.‬ ‫-דימום מהאף.‬
‫צבענו את המטבח בגווני דם.‬
‫מה אפשר להציע לכם?‬
‫יש לכם אלכוהול?‬
‫פעמיים, בבקשה.‬
‫פעמיים.‬
‫פעמיים מה?‬
‫פעמיים אלכוהול, בבקשה. תודה רבה.‬
‫אין כאן אלכוהול.‬
‫חייבים לפנות למשטרה.‬
‫אנחנו? אתה ואני?‬
‫מה יקרה לדעתך?‬ ‫-זה הרעיון הגרוע הכי טוב.‬
‫לא נכון. יעצרו אותנו תוך שני רגעים.‬
‫אולי נאמר להם את האמת.‬
‫נראה לך שאכפת להם מהאמת?‬ ‫שהם יאפשרו לנו ליהנות מחמת הספק?‬
‫אבל מה עוד...‬ ‫-ג'יבראן, האמת נשמעת מטורפת.‬
‫מה תגיד?‬
‫שלום, שוטרת.‬
‫אנחנו מסגירים את עצמנו בינתיים‬
‫כי אין לנו מה להסתיר.‬
‫אז למה ברחתם מזירת הפשע?‬
‫שאלה טובה, גברתי השוטרת.‬
‫לכן את טובה בתפקידך.‬
‫משום שנראינו אשמים,‬
‫ופחדנו משום שאנחנו חפים מפשע.‬
‫במובן מסוים, הבריחה שלנו מוכיחה ש...‬
‫אני מסתירה את מצלמת הגוף‬
‫כדי שאוכל לקרוע אותך. חתיכת שקרן.‬
‫טוב, רק רגע.‬
‫לא.‬
‫הטלתי עליך עונש כבד.‬
‫את יודעת שזו מטפורה, נכון?‬
‫השארתם אדם מת ברחוב?‬
‫לא השארנו אותו מת.‬ ‫-ולא התקשרתם למשטרה?‬
‫כי לא היה זמן, היינו צריכים ללכת...‬
‫איש שחום, אתה נשמע מטורף.‬
‫אל תגידי את זה.‬ ‫-אתה נראה לי רוצח.‬
‫יש לך זקן וגבה של רוצח.‬
‫אמרת שאת אוהבת את הזקן.‬
‫הזקן שלך נראה כמו... רצח.‬
‫- בובי -‬
‫אל...‬
‫הלו?‬ ‫-ליילני, איפה אתם, לעזאזל?‬
‫מתנצלת. נתקלנו בחבר ותיק,‬
‫ו...‬ ‫-הם עדיין בבית.‬
‫...אנחנו טוחנים לו את המוח כמה פעמים.‬
‫תבקש מהם להביא יין לבן לאיבון.‬
‫תוכלו לקנות בקבוק פינו? גרי, לא נואר.‬
‫אין בעיה, נביא בקבוק.‬
‫נהדר. נתראה תיכף.‬
‫מה קורה?‬
‫הם מתנהגים מוזר.‬
‫איך אתם יודעים שנעים להכיר אותי?‬ ‫אולי אני מניאק?‬
‫אתה קורע מצחוק.‬
‫כלי המילקשייק הכסוף הזה פשוט תופעה.‬
‫תמיד אומרים לך, "הכנו יותר מדי,‬ ‫הנה מה שנשאר בכלי שבו הכנו אותו."‬
‫אי אפשר למדוד את הכמות?‬
‫זה לא ככה במאכלים אחרים.‬
‫לא תשמעי, "הנה ספגטי,‬
‫והנה עוד ספגטי בצד.‬
‫הכנו יותר מדי עבור צלחת הספגטי.‬
‫הנה מרק.‬
‫לא רצינו למדוד את הכמות מקודם,‬ ‫ותראו מה קרה."‬
‫כאילו, מה הקטע?‬
‫זה מטורף.‬ ‫-ממש.‬
‫לא התכוונתי לכלי של המילקשייק.‬
‫- מספר לא מזוהה -‬
‫הגעתי ל... ליילני ברוקס?‬
‫מי מדבר?‬
‫הבלשית מרי מרטין ממשטרת ניו אורלינס.‬
‫שלום, בלשית.‬
‫גברתי, נהגת ברכב שלך היום?‬
‫לא, לא היום.‬
‫אפשר לשאול איפה את?‬ ‫-היא שואלת איפה אני.‬
‫תנתקי.‬ ‫-בבית.‬
‫אני בבית.‬
‫ברגוע.‬
‫את טוענת שגם הרכב שלך בבית?‬
‫תנתקי.‬ ‫-כן!‬
‫אם אגש לחלון עכשיו, אני אמורה לראות...‬
‫לא נכון!‬
‫מותק, המכונית חנתה בחוץ, לא?‬
‫זה מטורף, בלשית.‬
‫כנראה שכחתי את המפתח במתנע...‬
‫תרצו עוד משהו?‬
‫זו מלצרית? גברתי? איפה את?‬
‫חשבון, בבקשה.‬
‫הלך עלינו.‬ ‫-לא נכון.‬
‫אנחנו צריכים להתחבא‬
‫ולשמור על פרופיל נמוך עד שזה יישכח.‬
‫אני חושב ש...‬
‫מקרי רצח לא נשכחים, ליי.‬
‫הם נשכחים אם המשטרה ‬ ‫מוצאת את מי שהיא מחפשת.‬
‫הם מחפשים אותנו.‬ ‫מכירה את השיר, "בחורים רעים, מה תעשו"?‬
‫אנחנו הבחורים הרעים. מה נעשה?‬ ‫-אני מכירה את השיר "מי שחרר את הכלבים",‬
‫ואני תמיד תוהה, "מי שחרר אותם?"‬ ‫-אנחנו נזכרים בשירים עכשיו?‬
‫אתה התחלת.‬
‫הטלפון של רוכב האופניים צלצל.‬ ‫הוא צלצל לפני רגע. אל תיגעי בו.‬
‫זו ראייה.‬ ‫-נגעתי בו עד עכשיו.‬
‫זו תזכורת ביומן. ‬ ‫"פגישה עם אידי במאורת הדרקון."‬
‫רגע, אידי הזו ‬ ‫בטח מכירה את "אופניים", נכון?‬
‫מה?‬ ‫-אולי היא יודעת‬
‫מי רצה להרוג את "אופניים"?‬
‫את מציעה שנצא לשטח‬
‫ונפענח... מקרה רצח?‬
‫הבנתי נכון?‬
‫בערך.‬
‫מי לעזאזל את חושבת שאנחנו? הובס ושואו?‬
‫אנחנו אפילו לא זוג.‬
‫לא הצלחנו לפתור את הבעיות בזוגיות שלנו.‬ ‫נראה לך שנפתור תעלומת רצח?‬
‫נפרדנו, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫אנחנו רק צריכים שם.‬
‫נגלה מה שמו האמיתי של "שפם",‬ ‫נמסור אותו למשטרה, ונצא מכלל סכנה.‬
‫יש לנו 10 דקות להגיע לשם.‬
‫זה נראה לי רעיון גרוע.‬ ‫-אני יודעת שאתה פוחד, ג'י,‬
‫וגם אני פוחדת,‬
‫אבל..‬
‫איזה תינוק מתוק. הב-הב.‬ ‫-איזה חמוד.‬
‫אפשר לנסות את אידי, ‬ ‫לבדוק אם היא יכולה לעזור לנו?‬
‫טוב... אבל אם את טועה, ונבלה עד סוף ימינו‬ ‫באגף הנידונים למוות, אכעס עלייך נורא.‬
‫אין בעיה.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫זו המשטרה.‬ ‫-אל תענה. תסנן.‬
‫טוב.‬
‫למה מתקינים עדיין מצת סיגריות?‬
‫תעשו ממנו כבר שקע וזהו.‬
‫מי חושב לעצמו, "אני מתפעל רכב.‬
‫"אני רוצה להכניס אש ל..."‬ ‫-ג'יבראן, בבקשה,‬
‫לא עוד מונולוג מילקשייק, טוב?‬
‫בסדר.‬
‫סליחה, אדוני. זה לא היעד שלנו.‬
‫אתה לאון?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫אחלה.‬
‫הזמנת הסעה משותפת?‬
‫זו האפשרות שמוגדרת אצלי כברירת מחדל.‬
‫את מדהימה. ‬
‫לא, אתה מדהים.‬ ‫-אבל את מדהימה ממש.‬
‫לא נכון.‬ ‫-אני מתגעגע אלייך כשאנחנו יחד.‬
‫ברגע זה כשאני יושב לידך, אני מתגעגע אלייך.‬
‫אוי, מותק.‬
‫נלך למקום הזה ונמצא את האידי הזאת...‬
‫ילדה טובה!‬ ‫-אני ילדה טובה.‬
‫אני אקיא עליך.‬
‫איך נדע מי זו אידי?‬
‫איפה עשית את הקעקוע הזה?‬ ‫-לא'דעת. ניגש ונשאל אותה...‬
‫ילדה טובה!‬
‫אני אוהב אותך יותר מאשר את אימא שלי!‬
‫תסתמו את הפה!‬
‫עכשיו הכול פוצי-מוצי, ‬ ‫אבל בסוף הכול מתפוצץ בפרצוף.‬
‫טוב. הולכים למאורת הדרקון.‬
‫יהיה בסדר. קטן עלינו.‬
‫זה לא כזה נורא.‬
‫צריך רק למצוא אותה.‬
‫אפשר לקבל עוד אחת?‬ ‫-טוב. כן.‬
‫תתנהג הכי רגיל שיש, טוב?‬
‫כן, אנחנו רגילים.‬
‫סתם אנשים רגילים.‬
‫שבאים לבר...‬
‫לא היינו צריכים לבוא הנה.‬
‫זה מה שאתה אומר בכל יציאה למקום עם אנשים.‬
‫דיברתי על תחושת האסון הממשמש ובא‬
‫שמתפתחת בשיפולי הבטן שלי עכשיו.‬
‫אני רק אומרת שאם לא הייתי קובעת תוכניות,‬ ‫לא היינו יוצאים בכלל.‬
‫ברכותיי. זה מה שקרה בגלל התוכניות שלך.‬
‫- אידי‬ ‫לא מוצאת אותך, אני במרפסת -‬
‫תתנהג רגיל.‬
‫אני אוהב לרקוד. שטויות של אנשים רגילים.‬
‫זו בטח היא.‬
‫טוב, מה עושים?‬
‫צריך לגשת לשם, לא?‬
‫אידי?‬
‫אידי.‬
‫-אידי.‬
‫תפסיקו לדבר. בואו איתי.‬
‫מי אתם? הוא שלח אתכם?‬
‫כן.‬
‫ג'יבראן, אולי תסביר?‬
‫התחלנו ברגל שמאל.‬
‫אם הוא רוצה לנהוג כחובבן ולשלוח 2 זרים‬
‫במקום להגיע בעצמו, אין בעיה.‬ ‫נעשה מה שצריך ונסגור עניין.‬
‫הייתה לנו שאלה.‬
‫מכירה בחור בעל שפם?‬ ‫-רצינו לדעת מה קורה.‬
‫אם אני מכירה בחור בעל שפם?‬ ‫די עם ההצגות. לא מתאים.‬
‫יש דרך מכובדת לעשות זאת.‬
‫וזו...‬
‫לא דרך מכובדת.‬
‫תנו לי אותן, והכול יסתיים.‬
‫מה?‬ ‫-אוי, לא.‬
‫התמונות. תנו לי את המעטפה.‬
‫אילו תמונות?‬
‫אוי, לא.‬ ‫-אתם חושבים שרק אתם‬
‫יכולים למצוא מידע מכפיש?‬
‫אני יודעת מי הבוס שלכם.‬ ‫-אין לנו בוס. אנחנו לא עובדים יחד.‬
‫אין לנו מושג באילו תמונות מדובר.‬ ‫אני מפיק סרטי תעודה והיא עובדת בפרסום!‬
‫זוכרת את הפרסומת עם החנון‬
‫שמשתמש בתחליב רחצה‬ ‫ואז כל הבנות רוצות להזדיין איתו?‬
‫הרעיון היה שלה!‬ ‫-כן.‬
‫הוא מבוסס על סיפור אמיתי. למד איתי חנון‬
‫שהריח טוב ופתאום התחלתי לחבב אותו.‬
‫הוא לא מצא חן בעיניה ואז הוא הריח טוב יותר‬
‫והיא הזדיינה איתו, אבל זה בסדר.‬ ‫ואנחנו לא יודעים כלום!‬
‫כן, בטח.‬
‫הגעתם בזמן למקום שבו נקבעה עסקת החליפין.‬ ‫-לקחנו למישהו את הטלפון והשם שלך קפץ במסך.‬
‫היינו בדרך לארוחת ערב.‬ ‫אין לנו שום קשר לזה.‬
‫בסך הכול פתחנו תזכורת!‬
‫ג'יבראן, די.‬
‫היא לא משתכנעת.‬ ‫-טוב.‬
‫מספיק עם הניחושים.‬
‫אמרתם שהבחור הזה לא הבוס שלכם,‬
‫ואתם לא מכירים אותו?‬ ‫-לא.‬
‫אולי נתקשר לשאול מה הוא אומר?‬
‫מצוין.‬ ‫-כן, תתקשרי אליו.‬
‫אוי, לא.‬
‫זה לא מה שאת חושבת.‬
‫אל תשתינו לי על הגב ותגידו לי שיורד גשם.‬
‫למה שנעשה זאת?‬ ‫-היא לא תעז.‬
‫אם היא תשתין על גבך, היא תודה.‬
‫חושבים שאפשר להתעסק‬ ‫עם חבר קונגרס בלי לשלם?‬
‫אתם טועים בגדול.‬
‫אוי, לא!‬ ‫-מה נסגר?‬
‫סיפרת שאני חבר קונגרס?‬
‫אני...‬ ‫-זריז.‬
‫אני תיכף חוזרת.‬
‫מה קורה? אתה יכול להשתחרר?‬
‫תנסה להשתחרר.‬ ‫-זה דפוק ברמות.‬
‫תוריד את המסכה, ברט.‬
‫את בסדר?‬
‫זה עדיין לא נראה רעיון טוב.‬ ‫-בעלי.‬
‫הוא עמד להביא לי את המחבת. נכון, מותק?‬
‫חשבתי שהסכמנו לוותר על המחבת.‬
‫לך תביא את המחבת המחורבנת שלי.‬
‫למען הסר ספק, אנחנו לא סוחטים אף אחד.‬
‫סליחה, מה זה "המחבת"?‬
‫ניסיתם לדפוק אותנו.‬
‫עכשיו תידפקו חזרה.‬
‫הנחת היסוד שלך שגויה,‬ ‫לא ניסינו לדפוק אתכם.‬
‫ואיננו רוצים להידפק.‬ ‫-לא.‬
‫תודה.‬
‫אני מתה על ריח של בייקון במחבת, ואתם?‬
‫הבעיה היחידה היא השומן.‬
‫ראיתם פעם עור שנכווה קשות משומן רותח?‬
‫מדהים כמה נזק יכול לגרום מעט שמן חם.‬
‫יש לכם שתי אפשרויות.‬
‫כל השומן במחבת...‬
‫או מה שמסתתר מאחורי הדלת הזו.‬
‫מה?‬ ‫-אמרתי...‬
‫שומן של בייקון... או דלת?‬
‫מה שתחליטו. אתה בוחר ראשון, מר צלצול.‬
‫תבחר בשומן.‬
‫את רצינית? השומן רותח.‬
‫היא תשפוך אותו על פניי.‬
‫אידי, אפשר לשאול שאלה?‬
‫האם אדע מראש על מה תשפכי את השומן?‬
‫כן, ככל הנראה על הפנים שלך.‬
‫תודה. היא אמרה שככל הנראה על הפנים שלי.‬
‫רואים שהיא מנסה להפחיד אותך‬ ‫כדי שתבחר במשהו גרוע יותר.‬
‫נפרדנו. אני יוצא לעולם ההיכרויות.‬
‫איך אצליח למצוא מישהי באפליקציה?‬ ‫-צלקות זה סקסי.‬
‫את אוהבת כוויות?‬
‫כשנצא מכאן, אחפש בחור עם פנים שרופות.‬
‫מבטיחה?‬
‫אעקוב אחרייך בפייסבוק.‬ ‫אם לא תצאי עם נפגע שריפה,‬
‫אכעס נורא.‬
‫תודה שהזכרת לי לחסום אותך כשנצא מכאן.‬
‫תחליטו. לי ולבעלי יש תוכניות להערב.‬
‫אני בוחר לא בשומן. בדלת.‬
‫ג'יבראן!‬ ‫-סגור. דלת.‬
‫ספר להם במה הם זכו.‬ ‫-לא. ג'יבראן, תצמיד את כפות הרגליים.‬
‫אני רוקע בהן.‬ ‫-די! עזוב אותו.‬
‫פתח את הדלת.‬
‫הוא יחרבן עליי?‬
‫תבחרי בשומן.‬
‫תורך, גברתי הצעירה.‬
‫אני בוחרת בשומן!‬
‫אישה שיודעת מה היא רוצה.‬
‫לא.‬
‫טוב, בואי נראה.‬
‫שחרר אותי!‬
‫הצילו.‬
‫אוי ואבוי. מותק, אתה בסדר?‬ ‫-לא.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫תתרחקו!‬
‫מוכנה?‬ ‫-כן.‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫רגע! לא, חכי!‬
‫הם בורחים!‬
‫- בית מרקחת מוזל -‬
‫מה לעזאזל קרה?‬
‫אחר כך אמרתי, "אחת, שתיים, שלוש", וברחת.‬
‫זה מה שעשית בסמטה.‬
‫קבעת תקדים. אני התבססתי עליו.‬
‫כן, אבל הנחתי שתניחי שהפעם זה יהיה,‬
‫"1, 2, 3, לתקוף."‬
‫למה שאניח דבר כזה?‬ ‫-כי היו לנו כלי נשק? לא יודע.‬
‫לא רוצה לראות יותר סוס בחיים.‬
‫תודה.‬
‫מה, אני נראית מגוחך?‬
‫אני נראית כמו חד-קרן שהקיא?‬
‫לא, את נראית...‬
‫להיפך.‬
‫לא מגוחכת.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫פשוט כואב לי נורא איפה שהסוס בעט בי.‬
‫בוא איתי.‬
‫נראה בסדר. שורף.‬
‫סליחה.‬ ‫-תפסיקי לטפוח על הפצע.‬
‫אני רק מנסה לעזור.‬ ‫-טוב.‬
‫נו. קדימה.‬
‫טוב.‬
‫לא מסוגל. ‬ ‫אלבש את החולצה הזו עד יומי האחרון.‬
‫מה פתאום. קום.‬
‫תרים את הידיים.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫רק שתדעי, זה הלילה הכי מטורף שהיה לי בחיי.‬
‫מעולם לא הפלילו אותך ברצח‬ ‫ועינו אותך בשומן בייקון?‬
‫תנשום.‬ ‫-פשוט...‬
‫תהיי עדינה.‬ ‫-טוב, סליחה.‬
‫בכלל לא נגעתי בך.‬
‫הזמנתי לנו הסעה.‬
‫מקווה ששינית את ההגדרות.‬
‫אתה בטח לא זוכר, אבל...‬
‫בדייט הראשון שלנו,‬
‫במסעדה ההיא,‬
‫ישב לידנו זוג,‬
‫והם בכלל לא דיברו.‬ ‫-אני זוכר אותם.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הם בכלל לא דיברו זה עם זה.‬
‫אתה יודע שאני חושבת עליהם המון?‬
‫כשהסתכלתי עליהם קיוויתי‬ ‫שבחיים לא אהיה בזוגיות כזו.‬
‫שכבר אין יותר על מה לדבר.‬
‫אבל ככל שאני חושבת עליהם יותר, אני מבינה‬
‫שאולי הם לא היו אומללים.‬
‫אולי הם פשוט...‬
‫הרגישו בנוח זה עם זה.‬
‫התיאוריה שלי על אידי לא הניבה תוצאות.‬
‫אולי צדקת. עדיף לגשת למשטרה.‬
‫מצאתי משהו.‬
‫מה?‬
‫פיסת הנייר של אידי עם המספר של "אופניים",‬
‫יש בה גם כתובת.‬
‫מה? מתי לקחת אותה?‬
‫חשבתי לי, אולי "שפם" הרג את "אופניים"‬ ‫בגלל התמונות שאידי דיברה עליהן.‬
‫אם נמצא את התמונות,‬
‫ונבין מה מהותן, אולי נוכל לזכות את עצמנו.‬
‫"שפם" חיפש משהו בוודאות,‬
‫ואידי הייתה נסערת בגלל התמונות.‬
‫מצאתי רמז, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫נלך לכתובת הזו?‬
‫אתה יודע שזה לא חוקי, נכון?‬
‫לפרוץ לבית של "אופניים"...‬
‫אתה בטוח?‬
‫את בטוחה?‬
‫כן.‬
‫הנהג שלנו הגיע...‬
‫לעזאזל.‬
‫לעזאזל. הוא יודע שאנחנו אשמים. בוודאות.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-הוא עלה עלינו. בוודאות.‬
‫הוא סתם גזען.‬ ‫-תודה לאל.‬
‫בואי.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה?‬ ‫-איך נעלה?‬
‫מה הבעיה? פשוט...‬
‫חשבת שזו דלת שרק גברים יכולים לפתוח?‬ ‫-סליחה.‬
‫אולי יש מסלול כזה‬
‫בצד הבניין.‬ ‫-מסלול?‬
‫כמו בתצוגות אופנה?‬
‫את מתכוונת ליציאת החירום?‬ ‫-למה אתה מתבדח עכשיו?‬
‫זה רציני.‬ ‫-טוב.‬
‫הנה, תשברי את הזכוכית. קדימה.‬
‫אני? אני נועלת נעלי עקב.‬ ‫-בדיוק.‬
‫דוקרן הקרח ידקור...‬ ‫-דוקרן הקרח?‬
‫אתה מתכוון לעקב?‬
‫כן, העקב המחודד של הנעל ישבור את הזכוכית.‬
‫הוא יחדור אותו בקלות.‬ ‫-לא. בעזרת הכתפיים‬
‫נשבור את הזכוכית.‬
‫לפני רגע בעט בי סוס.‬
‫אפשר לתת לגוף חמש דקות מנוחה ממכות?‬
‫טוב, סליחה.‬
‫אני חוששת‬
‫שהעקב יישבר.‬ ‫-לא.‬
‫שטח הפנים קטן. אם תכי בו ב-90 מעלות,‬
‫הלחץ...‬ ‫-איך אתה יודע?‬
‫"מכסחי המיתוסים."‬
‫אז אתה אוהב תוכניות מציאות?‬
‫היא מזכירה יותר סדרה תיעודית.‬
‫נזכרתי שכיסחו את המיתוס הזה.‬
‫...ע"פ דיווחים דרסו ‬ ‫את רוכב האופניים מספר פעמים.‬
‫בזירת הפשע מטפלים כעת בשני עדים‬
‫שסובלים מחרדה.‬
‫נראה לי שזו הדירה.‬
‫ואם יש מישהו בפנים?‬ ‫-נראה שאין כאן אף אחד.‬
‫כנראה אין כאן אף אחד‬
‫כי זו הדירה של "אופניים", והוא...‬
‫כן.‬ ‫-...מת.‬
‫הייתי שם, ג'יבראן.‬
‫נסה לפתוח את החלון.‬
‫הוא נעול.‬ ‫-טוב.‬
‫תורך לבעוט בו.‬ ‫-הנעליים שלי לא נועדו לבעיטות.‬
‫כן, גם שלי לא.‬
‫להגנתי, העקב בנעל הבועטת לא נשברה...‬
‫אזרוק אותך למטה.‬ ‫-זה היה מיותר.‬
‫צר לי ששברת את הנעליים.‬ ‫-תודה. אלו היו נעלי היציאה שלי.‬
‫לא ידעתי שיש לך נעליים ליציאות.‬
‫קניתי אותן בשבילך.‬
‫בכל אופן, תוכל לשבור את החלון בשקט,‬
‫משום שאני יחפה?‬ ‫-טוב.‬
‫קדימה.‬
‫מה? מה אתה עושה? דופק?‬
‫לא, אני מתרחק כדי לא לחתוך את היד.‬
‫הידיים הן הפרנסה שלי.‬
‫לעזאזל.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫רגע, את שומעת?‬ ‫-מה?‬
‫את זה.‬
‫יש רעש של מוזיקה.‬
‫כדאי שניכנס.‬ ‫-מה? לא.‬
‫אז מה נעשה? נצא החוצה?‬
‫טוב. נעיף מבט.‬
‫טוב.‬
‫מה זה?‬ ‫-לא, אחי!‬
‫סתום את הפה. ‬ ‫אני זוכר את הקטע הזה אחד לאחד.‬
‫אתה התעלפת.‬
‫כי אני הייתי בהכרה.‬
‫היינו אני, אשלי הבן...‬
‫ואכלתי באותו יום כדי להתנפח.‬
‫מי כל הסטודנטים האלה?‬
‫נראה כמו מעבדה של סם אונס.‬
‫אלה כנראה התמונות שאידי דיברה עליהן.‬
‫היי, אחי.‬ ‫-תניח לנו!‬
‫הוא השאיר שם מעטפה אחת.‬
‫חייבים לקחת אותה.‬ ‫-אחותי.‬
‫כל הזיינים האלה שם.‬
‫לא יודע מה זה אומר.‬
‫השתמשתי במילה נכון?‬ ‫-לא.‬
‫מה זה "זיינים"?‬ ‫-אין זמן לשיחה הזו עכשיו.‬
‫לא.‬ ‫-לא, הכול בסדר. הם לא שומעים אותנו.‬
‫המוזיקה חזקה מדי. שים לב.‬
‫לא!‬
‫צריך להיכנס,‬
‫לקחת מעטפה אחת,‬
‫לרדת למטה ולרוץ.‬ ‫-ה"מאגניבים" יראו אותנו.‬
‫טוב. צריך...‬
‫צריך לחשוב על תוכנית‬ ‫להסיח את דעתם, שייצאו משם.‬
‫יש לי. את תישארי כאן,‬ ‫אני אצא לצלצל בפעמון הדלת‬
‫ואגיד שאני שליח פיצה.‬
‫היי. מה קורה?‬
‫היי, אחי. לא ראיתי אותך שנים.‬
‫מי אתם, לעזאזל?‬
‫זו היא ואני.‬ ‫-אני והוא!‬
‫כן!‬
‫מ...‬
‫אוי, לא.‬
‫תפוס אותו, ג'יבראן! זיין לו את הצורה!‬
‫זיין לו את הצורה! ‬ ‫-אני מנסה!‬
‫תגיד לי כשתרצה שאתערב! להתערב?‬
‫זה לא קרב מקצועני. אי אפשר להיכנע.‬
‫אציל אותך!‬ ‫-את פוגעת בי!‬
‫אתה עומד באמצע הדרך! זוז!‬
‫זין.‬
‫מי אתם, לעזאזל?‬
‫מי אנחנו, לעזאזל?‬
‫אנשים שרוצים תשובות, מזדיין!‬
‫אם כבר, מי אתה, לעזאזל?‬
‫מה אתם עושים בחדר המזוין שלי?‬
‫אנחנו כאן...‬
‫למה ככה?‬
‫כן, למה ככה?‬
‫זה מה שאתה רוצה לדעת.‬
‫אנחנו שואלים את השאלות.‬
‫וכדאי שתענה לשאלות שלנו בתשובות,‬
‫אבל לשאלות שלך אענה באגרופים.‬
‫מה?‬
‫קודם כל, בן זונה, מי הבוס שלך?‬
‫כן, בן זונה.‬ ‫-לא יודע על מה אתם מדברים.‬
‫אל תשתין לי על הגב ותגיד לי שיורד גשם.‬ ‫-לא מומלץ.‬
‫זה מכעיס אותנו.‬
‫לא.‬ ‫-כי אנחנו יודעים שאתה משקר.‬
‫ואז יש לנו שתן על הגב.‬
‫לא הייתי מעז.‬
‫תענה לנו על מה ששאלנו.‬ ‫-כן.‬
‫אתה מכיר את "אופניים"?‬
‫מה? לא הבנתי את השאלה.‬
‫אופניים. שני גלגלים.‬
‫כידון.‬ ‫-לפעמים, גם סל.‬
‫וחישורים.‬
‫כן, אי-טי רכב על אחד כזה ועף בתוכו, זבל.‬
‫אני יודע מה זה אופניים. התכוונתם לטום?‬ ‫-לא יודע. אנחנו נראים זבלים?‬
‫טוב. אני עובד אצל טום. ‬ ‫פעיל סביבתי מוזר שרוכב על אופניים.‬
‫פעילות סביבתית היא דבר מוזר או הכרחי?‬
‫אני ממחזרת הכול.‬
‫לפעמים היא מנסה למחזר קליפות של ביצים‬ ‫ושל בננות, ואני אומר לה, "זה זבל אורגני."‬
‫עיניים אליי, ברט קוואנו הקטן.‬
‫מה אתה עושה בשביל טום?‬
‫אסור לי להגיד.‬
‫סתום ת'פה ודבר, לוק בירה בשלוק!‬
‫איך אני אמור לסתום ת'פה ולדבר בו זמנית?‬
‫אי אפשר.‬ ‫-שבור ת'ראש!‬
‫תשבור את הראש.‬ ‫-בבקשה,‬
‫אנחנו רק ממלאים את המעטפות.‬
‫ואז שולחים אותן לאנשים עשירים...‬
‫אילו עשירים?‬
‫אין לי מושג.‬
‫הוא עובד במועדון כזה והאנשים שלו...‬
‫מסוכנים.‬
‫לא כדאי לכם להתעסק איתם.‬
‫שיתפתי פעולה באופן מלא.‬
‫דבר יפה, סאם אונס.‬
‫תגיד לנו איפה המועדון הזה, לעזאזל.‬
‫לא יודע, כי הם לא מספרים לנו.‬
‫הם אומרים שעדיף שנדע מה שפחות.‬ ‫הם יוצרים איתו קשר רק בטלפון שלו.‬
‫זין. אלוהים. בבקשה, הצילו!‬
‫בבקשה, פורצים! הצילו!‬
‫היי, סטיב.‬ ‫-בבקשה...‬
‫צריך להתחפף. בואי, מכאן.‬
‫לעזאזל.‬
‫הלו?‬
‫כן, טיפלתי בבעיה.‬
‫כן, הוא בר מינן.‬
‫אני מבין.‬
‫כן.‬
‫כן, אדאג שהכול יעבור חלק הערב.‬
‫אין לך מה לדאוג.‬
‫רק רגע.‬
‫קדימה.‬
‫עכשיו אני שומע אותך טוב יותר. דבר.‬
‫ראיתי שני אנשים נרצחים.‬
‫עד אתמול, ראיתי אפס אנשים נרצחים.‬
‫לא היה חסר הרבה שנהיה במקומם.‬
‫אוי ואבוי, יש לי דם על האצבעות.‬ ‫השארתי דנ"א בזירת הפשע.‬
‫לעזאזל, השארתי טביעות אצבע‬ ‫על הפנים של סאם אונס.‬
‫ועכשיו לא נעים לי שקראתי לו ככה.‬
‫המשטרה תחשוב שהרגנו גם אותו.‬
‫שאנחנו רוצחים סדרתיים.‬
‫צריך לפצח את התעלומה.‬ ‫-זין.‬
‫תפתחי.‬
‫מה זה?‬
‫"גב' בורוז היקרה,‬ ‫יש עוד הרבה. אנו יודעים שאת אחת."‬
‫מה עוד?‬
‫זהו.‬
‫כמו "המירוץ למיליון", רק עם מתים.‬
‫רגע.‬
‫נפרוץ לטלפון של "אופניים". ‬ ‫כך יוצרים איתו קשר.‬
‫אתחיל לנחש סיסמאות. תאריכים חשובים.‬
‫אחת, ארבע, תשע, שתיים. לא.‬
‫אחת, שבע, שבע, שש. לא.‬
‫מה, תנחש את כל תאריכי הדיכוי‬ ‫שהיו בהיסטוריה? די.‬
‫נכון, הוא אהב אופניים.‬
‫באיזו שנה זכה לראשונה‬ ‫לאנס ארמסטרונג בטור דה פראנס?‬
‫אחת, תשע...‬ ‫-די.‬
‫בסוף תיחסם ונישאר בלי כלום.‬
‫טוב.‬
‫אני יודעת מי יכול לפרוץ אותו.‬
‫מי?‬
‫קית'.‬
‫קית'?‬ ‫-הוא איש המחשבים שלנו.‬
‫באמת?‬ ‫-הוא גאון בדברים האלה.‬
‫אה, הוא גאון.‬
‫איזה מזל יש לכם ‬ ‫שעובד איתכם איש מחשבים גאון.‬
‫אני לא מנסה לשווק אותו,‬ ‫אבל הוא יצליח בוודאות.‬
‫ארול מוריס גאון.‬ ‫ג'יי קיי רולינג גאונה.‬
‫אפשר לומר שגם ליל ויין גאון,‬
‫אבל קיבינימט, קית'?‬
‫מה הבעיה שלך איתו? למה אתה...‬
‫מעצבן אותי שהוא מסתכל עלייך ככה.‬ ‫-הוא לא מסתכל עליי בשום קטע.‬
‫טוב, אז...‬
‫מעצבן אותי שאת מסתכלת עליו ככה.‬
‫אתה רוצה לפרוץ לטלפון?‬
‫זה כנראה הסיכוי היחיד שלנו.‬
‫ניכנס לחמש דקות, נשחרר את החסימה בטלפון‬
‫ונלך.‬
‫לא, חכה! אי אפשר להיכנס ככה סתם‬ ‫ולבקש מקית' לפרוץ לטלפון אקראי,‬
‫הוא אתי נורא בקטעים האלה.‬
‫הוא אתי נורא, ‬ ‫אבל אין לו בעיה לגנוב קומדיה?‬
‫הוא תעלומה אמיתית.‬
‫תעזור לי לחשוב על משהו אמין.‬
‫חברים! תראו מי הגיע סוף סוף.‬
‫הגיע הזמן באמת. היי.‬ ‫-היי.‬
‫סליחה על האיחור.‬ ‫-היי.‬
‫קית' כאן.‬
‫היי.‬ ‫-שמח שהגעתם.‬
‫וואו. הכול נראה טעים.‬ ‫-רייה, התעלית על עצמך.‬
‫יואו. טעמתם מזה?‬
‫יואו. זה טעים רצח.‬
‫אחד הדברים הכי טעימים שאכלנו בחיים.‬
‫הם ממש טריים.‬ ‫-אלו אדומים, יש ירוקים.‬
‫אילו עוד צבעים יש לפלפל?‬ ‫-יש גם צהוב.‬
‫לא שאלתי אותך, קית'. שאלה את רייה.‬
‫אתם בסדר?‬
‫אנחנו?‬ ‫-הכול טוב.‬
‫חבל"ז.‬ ‫-בסדר גמור, 100 אחוז.‬
‫ומה לעזאזל אתה לובש?‬
‫מה לעזאזל אני לובש?‬ ‫מה לעזאזל אתה לובש?‬
‫חולצת גולף.‬
‫יש לך דם על הפנים?‬
‫וזו בושה וחרפה.‬
‫האמת שיש חדש אצלנו...‬
‫ספר להם.‬ ‫-התחלנו להתאגרף.‬
‫איגרוף?‬
‫האמת שהגענו הנה משיעור,‬
‫וג'יבראן התאגרף עם מישהו כבד ממנו.‬
‫היה מדהים.‬
‫אני מה שנקרא בשפת האיגרוף "מדמם כבד".‬
‫אמרו לי שלא אוכל להיות מתאגרף מקצועני‬
‫משום שאני מדמם בכמויות.‬
‫איחרתם משום שהתאגרפתם?‬
‫כן.‬ ‫-זה...‬
‫אוי, יש לי רעיון מעולה.‬
‫רוצים לראות סרטון של ג'יבראן חוטף נוקאאוט?‬
‫טוב, בהחלט.‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫תוציא את הטלפון, מותק.‬
‫טוב.‬
‫מה?‬
‫אני לא זוכר את הסיסמה לטלפון שלי.‬
‫אוי ואבוי. אתה חושב שזה בגלל כל המכות‬
‫שחטפת בראש בזמן האיגרוף?‬
‫זו סיסמה חדשה?‬ ‫-לא, קית'. ‬
‫אבל שאלה טובה.‬
‫אוי ואבוי. אני סובל מפגיעה מוחית?‬
‫תתקשר לרופא שלך.‬
‫כן, אתקשר לד"ר...‬ ‫-אתה לא זוכר את השם שלו.‬
‫השם שלו בטלפון, אבל הוא לא נפתח לי,‬
‫אז אי אפשר לחפש גם בגוגל.‬
‫לו רק יכולנו לשחרר את הנעילה.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫אני יכול לפרוץ אותו.‬
‫אל תטריח את עצמך.‬
‫אני רוצה לעזור.‬ ‫-קדימה.‬
‫הוא גמור. אתה צריך טלפון חדש.‬
‫אתה צריך טלפון חדש.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫אני מריץ "טבלאות קשת בענן".‬ ‫הן ב-50 אחוז.‬
‫כי אלגוריתם ניסוי וטעייה‬
‫ייקח הרבה יותר זמן...‬ ‫-כן. החלטה טובה.‬
‫אתה מבין בזה?‬ ‫-כן.‬
‫אני בקי.‬ ‫-מגניב.‬
‫כי אלגוריתם של ניסוי וטעייה ינסה להטעות...‬
‫את הריתמוס של... אל גור,‬
‫ואילו "טבלאות קשת בענן" ‬ ‫נמצאות על הספקטרום של...‬
‫הרב ג' וכולי...‬
‫הרב ג'?‬
‫הרב גוני. מגלה הקשת בענן.‬
‫ועכשיו הוא לומד איגרוף?‬
‫כאילו...‬ ‫-רייה, אני וג'יבראן נפרדנו.‬
‫די נו, ברצינות?‬
‫איך יכול להיות? אתם הזוג הכי טוב בעולם.‬
‫אנחנו? את ובובי הזוג המושלם,‬
‫את עושה צחוק?‬ ‫-לא, אני ובובי רבים כל הזמן.‬
‫כן, אבל אתם שוכבים באופן קבוע.‬
‫עושים כל מיני דברים פרועים.‬ ‫-לא. למה נראה לך?‬
‫כי את מעלה תמונות שוות שלך עם בובי במיטה.‬
‫שני אקסים שלי עוקבים אחריי.‬ ‫אני רוצה שיקנאו.‬
‫כן, זה לא...‬
‫איפה למדת את זה? באם-איי-טי?‬
‫אני? כן, בטח.‬
‫ממש לא. אתה המוצלח בינינו.‬
‫מה?‬
‫כן, ליילני סיפרה לי עליך.‬ ‫אתה נשמע בחור מרשים.‬
‫היא מדברת עליי?‬ ‫-כן.‬
‫היא משוויצה בך כל הזמן.‬
‫איזה יופי. אנחנו בפנים.‬
‫- על כל המשתתפים להגיע בטוקסידו -‬
‫את יכולה לעשות לי טובה?‬ ‫-כן, כל דבר.‬
‫מאז שאני וג'י נפרדנו, אני טעונה רגשית,‬
‫יש לי כל מיני תמונות של בולבולים,‬ ‫ואני צריכה...‬
‫מישהו שישמור לי עליהן ‬ ‫עד שאהיה מוכנה מבחינה רגשית.‬
‫הדפסת אותן?‬ ‫-כן.‬
‫שימי אותן במקום מוגן ואל תפתחי.‬
‫סנאטור בורוז?‬
‫ככה אני קוראת לו.‬
‫כי הוא יכול לחפור בעזרתו בור.‬
‫טוב.‬
‫ואמרת שאני מתפרעת.‬
‫קית' שחרר את החסימה בטלפון.‬ ‫-מעולה.‬
‫הרופא שלי במסיבה.‬ ‫הוא יקבל אותי, אבל צריך ללכת עכשיו.‬
‫טוב, בוא.‬
‫אי אפשר ללכת בלבוש הזה.‬
‫למה?‬
‫הוא באירוע חגיגי...‬
‫תוכלי להשאיל לנו בגדים יפים, ריי?‬
‫כן. בואו איתי.‬
‫כן.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫מסתובב כדי שתחליפי בגדים.‬
‫לא תראה משהו שלא ראית מיליון פעם.‬
‫טוב.‬
‫בעצם, תסתובב.‬ ‫-מוזר קצת.‬
‫אתה מוכן?‬ ‫-לא.‬
‫אבל אני שמח שאנחנו יחד.‬
‫גם אני.‬
‫תקשיבי...‬
‫אם לא אשרוד, קית' יכול להיות בחירה סבירה.‬
‫בחיים לא אצא עם מישהו שגונב קומדיה.‬
‫אסיים להתלבש בחוץ כדי שתוכל להתלבש כאן.‬
‫טוב.‬
‫נעליים. כן.‬ ‫-אני כבר לא צריכה אותן.‬
‫נתחלף.‬ ‫-תודה.‬
‫בקרוב ניפגש, דרקון יורק אש.‬ ‫-טוב.‬
‫אתה נראה מעולה.‬
‫תודה.‬
‫מוכנה?‬ ‫-כן.‬
‫לתור לרופא...‬ ‫-כן, הרופא שלי...‬
‫כן.‬ ‫-בשביל ה...‬
‫ערב נהדר.‬ ‫-...לזעזועי מוח.‬
‫אוי, לא. שוב המשטרה.‬
‫גברתי, שקט כאן קצת.‬
‫את יכולה להפעיל מוזיקה?‬
‫כן. בטח.‬ ‫-תודה.‬
‫מה?‬ ‫-השיר שלנו מפעם.‬
‫הוא בחיים לא היה השיר שלנו.‬
‫די נו, אתה אוהב את השיר כמו כל העולם.‬
‫אני לא אוהב את השיר כמו כל העולם.‬
‫אני יודע מה את עושה.‬ ‫כשאני לחוץ, את מנסה לשכנע אותי לשיר,‬
‫וזה לא עוזר.‬ ‫-עוזר וחצי.‬
‫צריך לבוא בראש פתוח.‬
‫די. בבקשה, די.‬
‫אין לי מצב רוח ל...‬
‫את יכולה... לשיר בלב? בבקשה?‬
‫במקום...‬
‫טלפון?‬
‫טוב.‬
‫תיכנסו.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫תודה רבה.‬
‫מה המקום הזה?‬ ‫-לא יודעת, אבל הוא מצמרר ברמות.‬
‫זו אידי.‬ ‫-ואם היא תזהה אותנו?‬
‫יא אללה.‬
‫למה השקט הזה?‬
‫היי. אפשר...‬
‫סליחה.‬
‫תודה.‬ ‫-סליחה.‬
‫היי.‬ ‫-הוא חד נורא.‬
‫סליחה.‬
‫אנחנו אחד.‬
‫אנחנו סקראריום.‬
‫אנחנו רבים.‬
‫אנחנו סקראריום.‬
‫אנחנו רבים.‬ ‫-אנחנו אחד.‬
‫אנחנו סקראריום.‬ ‫-אנחנו סקראריום.‬
‫אנחנו...‬ ‫-אחד.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫חברי הסקראריום.‬
‫מימי הרמס טריסמגיסטוס,‬
‫הרמס בעל הברכה המשולשת...‬
‫איזה קשקוש של אגודות סתרים.‬ ‫-...ללמד את האדם‬
‫לבנות את הפירמידות‬
‫עבור המסדר ההרמטי של השחר המוזהב.‬
‫הבער את אש הידע.‬ ‫-אין חגיגה בלי עוגה.‬
‫איפה הבשר?‬
‫שרשרת התבונה הבלתי ניתקת‬
‫תועבר לעשרה חניכים.‬
‫המעטים הופכים רבים הופכים אחד.‬
‫חמישים ואחת.‬
‫משחקים בינגו?‬
‫אני אוהב בינגו.‬
‫שבע עשרה.‬
‫שש.‬
‫עשרים ושלוש.‬
‫הם ניצחו?‬
‫ארבע עשרה.‬
‫לא עושים ככה.‬
‫שבעים ושתיים.‬
‫ארבעים וארבע.‬
‫לאן הם הולכים?‬
‫שלושים ארבע.‬
‫כדאי שיקראו לנו?‬ ‫-לא יודעת. נראה לי שלא.‬
‫והמספר האחרון הוא...‬
‫תשעים ותשע.‬
‫הבה נתחיל בטקס.‬
‫לא, לא מתאים.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫נראה לי שהם...‬
‫כן, זה מה שחשבתי שיקרה.‬
‫אין מצב.‬ ‫-יש מצב.‬
‫יש מצב.‬
‫דווקא לא כזה נורא.‬ ‫-כן.‬
‫הבהרת היטב מה דעתך על אורגיות.‬
‫נראה לך שיקראו לעוד מספרים?‬
‫זה ספונטני.‬ ‫-לא נכון.‬
‫זה היה משובץ ביומן שלהם...‬
‫הפסיקו!‬
‫הסתלקו!‬
‫אהבתי שהם מכבדים את הבקשה להפסיק.‬
‫יש בוגד...‬
‫בקרבנו.‬
‫עובד הפר‬
‫את הכלל הקדוש ביותר של הסקראריום.‬
‫ועל כך, הוא שילם מחיר כבד.‬
‫הוא בר מינן.‬
‫שיואו, ג'יבראן.‬ ‫הם שכרו את "שפם" להרוג את "אופניים".‬
‫איזה זין.‬
‫הס!‬
‫צריך להתחפף.‬ ‫-זה עתה נודע לי‬
‫שהשתמשו בברקוד שלו ‬ ‫כדי להיכנס הערב לסקראריום.‬
‫יש לנו מתחזים בשורותינו.‬
‫אוי לא, מתחזים. איזו באסה.‬
‫עלינו לחשוף את פנינו האמיתיות‬
‫כדי שאפשר יהיה לאתר את המתחזה ולטפל בו.‬
‫לספירת שלוש,‬
‫הסירו את המסיכות.‬
‫אחת...‬
‫זין.‬ ‫-עושים את זה?‬
‫כולם יסירו מסיכות.‬ ‫-שתיים...‬
‫זין. אין לנו ברירה.‬
‫כולם עושים את זה.‬ ‫-שלוש.‬
‫זין.‬
‫חבר אמיתי יודע שלעולם לא מסירים את המסיכה.‬
‫אני לא מאמינה, אלו הם!‬
‫קדימה. תפסו אותם.‬ ‫-טוב.‬
‫אנחנו סקראריום.‬
‫העולות שלכם...‬ ‫-אנחנו רבים.‬
‫...יוקרבו לאלים...‬ ‫-אנחנו סקראריום.‬
‫...ויזינו אותנו.‬ ‫-לא, די! אני מדמם כבד!‬
‫להתנפנות.‬
‫מה נסגר?‬
‫מה נסגר? כל המזדיינים הלכו.‬
‫אנחנו חולמים את אותו חלום?‬
‫בוא.‬ ‫-משטרה!‬
‫קדימה!‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-קדימה!‬
‫לא לזוז!‬
‫ידיים למעלה!‬
‫גבוה יותר!‬
‫הן הכי גבוה שאפשר.‬
‫מוקד, ביצענו מעצר. אנחנו בדרך חזרה.‬
‫הבלשית מרטין תגיע עוד מעט.‬
‫זה נגמר. הלך עלינו.‬
‫אני יודע.‬
‫אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫כן?‬
‫זוכר ש...‬
‫נסעת למסיבת הרווקים של בן?‬
‫אכלת את כל חטיפי הבוטנים שלי.‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫התגנבתי לך למשרד וצפיתי בסרט התעודה שלך.‬
‫סליחה?‬ ‫-אני יודעת. מצטערת.‬
‫אבל אני רק רוצה להגיד...‬
‫שהוא היה מעולה.‬
‫למה לא אמרת משהו?‬
‫ג'יבראן, את האמת, לפעמים...‬
‫אני מרגישה שלא אכפת לך מהדעה שלי.‬
‫אכפת לי מאוד מהדעה שלך.‬ ‫לכן לא רציתי להראות לך את הסרט.‬
‫פחדתי שלא תאהבי אותו.‬
‫ליילני, היית סגורה על החיים שלך ‬ ‫מהרגע שנפגשנו...‬
‫ותמיד הרגשתי שאת‬ ‫יכולה למצוא מישהו טוב ממני.‬
‫את האמת...‬
‫אני מרגישה שאני לא סגורה על שום דבר.‬
‫כלום.‬
‫אבל עסקתי בכפייתיות בדעות של כולם‬
‫חוץ מאלו של האדם הכי חשוב לי בעולם...‬
‫אני רק רוצה שיהיה לך טוב.‬
‫גם אני רוצה שיהיה לך טוב.‬
‫נישאר ידידים...‬
‫נאכיל אותם שקרים במשפט?‬
‫לא. סגרתי עסקת טיעון.‬ ‫-מה?‬
‫לא סיפרו לך?‬ ‫-לא.‬
‫אבל חשבתי שנשכור עו"ד יחד.‬
‫אשטנקר כאילו אין מחר.‬
‫סופית?‬ ‫-כן.‬
‫אני מחבב אותם.‬
‫לדעתי הם לא צריכים להיפרד.‬ ‫-זוגיות היא סרט רע.‬
‫כן.‬
‫חיפשנו אתכם בכל העיר.‬
‫אתם עדי מפתח במקרה רצח,‬ ‫והחשוד מסתובב עדיין חופשי.‬
‫מה?‬
‫ניסינו לאתר אתכם כל הלילה‬ ‫כדי לבדוק לשלומכם.‬
‫התקשרנו כמה פעמים.‬ ‫-סליחה שנייה.‬
‫אתם לא חושבים שאנחנו הרוצחים?‬ ‫-לא.‬
‫המרדף תועד במצלמות התנועה.‬
‫אני לא מאמינה.‬ ‫-אנחנו מנסים לזהות את מי‬
‫שהשתלט לכם על הרכב.‬
‫ידוע לנו שהוא אחראי לתקרית הזו‬
‫ולמספר מקרי רצח...‬ ‫-הוא אדם רע.‬
‫...של סטודנטים בבית הדירות בסנט צ'רלס.‬
‫אני רק רוצה להבין...‬
‫אנחנו לא...‬
‫חשודים...‬
‫ברצח.‬ ‫-אתם יודעים שלא עשינו זאת?‬
‫לא עשינו זאת. ואתם יודעים.‬ ‫-ברור.‬
‫למה לשני אזרחים‬
‫להתעלל למוות באדם שמעולם לא פגשו?‬
‫כאילו, למה לנו...‬ ‫-נכון?‬
‫לא הגיוני.‬
‫לא הגיוני בכלל!‬ ‫-תודה לאל!‬
‫נכון. אני מבטיח שמעולם לא הרגתי‬
‫ולעולם לא אהרוג אף אחד.‬
‫בהן צדק.‬ ‫-הוא מעולם לא הרג איש!‬
‫לעולם לא.‬ ‫-האם חשבתי להרוג לאנשים,‬
‫למשל, את ג'יבראן?‬
‫כל הזמן.‬ ‫-כמו שכולם חושבים!‬
‫היא בחיים לא תעשה זאת בפועל.‬ ‫-לא, סתם...‬
‫איומי סרק כאלה,‬ ‫"אהרוג אותך! אמלוק את צווארך!"‬
‫אבל לא באמת אעשה זאת.‬ ‫-בלי כוונה לרצוח.‬
‫גלשתי בתמרורי עצור כמעט כל יום בחיי.‬
‫אבל לא בצורה מסוכנת.‬
‫פעם מכרתי חטיפי קנאביס של דוד שלי,‬
‫הוא תמיד אמר, "באמסטרדם מותר."‬
‫ולא ידע בכלל איפה היא במפה.‬ ‫-היא לא מכרה אותם באמסטרדם.‬
‫אפילו לי אין מושג.‬ ‫-היא מכרה אותם כאן כדי לעזור לאנשים...‬
‫להתמסטל.‬ ‫-שסובלים מגלוקומה וכאלה.‬
‫היא בעיקר הרוויחה כסף בתקופה שהזדקקנו לו.‬ ‫-כדי לשלם חשבונות.‬
‫רגע, סליחה.‬
‫אז מה, תפסתם את... אנשי הכת?‬
‫הכת בתיאטרון עם האנשים במסיכות...‬
‫מסיכות.‬ ‫-...שכולם עשו סקס.‬
‫בני המזל עשו סקס.‬
‫במיטה עגולה כזו.‬ ‫-הייתה מוזיקה...‬
‫כן, הם עשו סקס.‬ ‫-מקום ציבורי מאוד...‬
‫חלקם נתנו עבודה.‬ ‫-...בשביל מיטה עגולה.‬
‫חלקם ניגשו ישר לעניין.‬ ‫אבל אני מסכים שהם נתנו עבודה.‬
‫כן, וראינו הכול.‬
‫תקשיבי, אחותי, זו הייתה תאווה לעיניים.‬
‫תודה על המידע,‬
‫אך אנו מכירים היטב את סקראריום.‬ ‫עקבנו אחריהם חודשים.‬
‫הפשיטה הערב אמורה הייתה להשבית אותם סופית,‬ ‫אבל מישהו הזהיר אותם שאנחנו מגיעים.‬
‫תשמעו.‬
‫ראיתם דברים איומים.‬
‫בסופו של דבר, תצטרכו למסור הודעות,‬ ‫אבל אני חושבת שאתם צריכים לנוח.‬
‫תחזרו מחר על הבוקר,‬
‫ותמסרו לנו הודעות.‬
‫מישהו מאיתנו ייקח אתכם הביתה,‬
‫ונתצפת על הדירה שלכם כדי לשמור על ביטחונכם‬
‫עד שהחשוד ייעצר.‬
‫תודה רבה. זו הייתה חוויה נהדרת.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה לכם.‬
‫יש טופס משוב? אדרג אתכם חמש.‬
‫כן, אני אשמח.‬ ‫-בכל הקטגוריות.‬
‫מה, זהו?‬
‫נחזור לשגרת חיינו?‬
‫כאילו כלום לא קרה?‬
‫כנראה.‬
‫אשן על הספה הלילה.‬
‫לא. אפשר להתחלק.‬ ‫-לא.‬
‫תישני את במיטה.‬
‫זה מטורף. אני יודעת שלא פענחנו את הפשע,‬
‫אבל היינו קרובים מאוד.‬
‫אני גאה בנו.‬
‫לא רע יחסית לזוג טירונים.‬
‫דבר אחד לא מסתדר לי...‬
‫מי הזמין משטרה?‬
‫אני.‬
‫זוכרים אותי?‬
‫איך נכנסת לניידת?‬
‫אמרתי לכם שאני שוטר.‬
‫אני משרת כבר 13 שנה.‬
‫האמת שמחזיקים ממני שם.‬
‫ואתה חבר גם בכת הסקס?‬
‫לא, הם שכרו אותי להגן עליהם מהמשטרה.‬
‫רגע, אז הגנת על כת הסקס‬
‫וסחטת את חבריה?‬
‫למען האמת, כן.‬
‫אתם יודעים כמה אני מרוויח?‬
‫אני מסכן את חיי כל יום,‬
‫והממשלה משלמת לי גרושים.‬
‫אבל יודעים מה באמת דפוק?‬
‫רוכב האופניים?‬
‫שדרסתי כמה פעמים במכונית שלכם?‬
‫זוכר. זוכרת? כן, זוכרים.‬
‫הוא היה חבר שלי.‬
‫אני והוא רקמנו יחד את מזימת הסחיטה,‬
‫אבל הוא התחיל להיות חזיר.‬
‫קיצץ לי את הנתח, ‬ ‫ועל אף שזה לא היה מקובל עליי‬
‫הוא צירף את הסטודנטים הבורים.‬
‫אדוני, אם יורשה לי, אנחנו לא יודעים כלום,‬ ‫והזיכרון שלנו על הפנים,‬
‫שחרר אותנו בבקשה. אפשר לסמוך עלינו.‬
‫גברתי, אני לא סומך על אף אחד. ‬ ‫עצה קטנה ממני, העולם כולו רוצה ברעתך.‬
‫את יכולה לסמוך אך ורק על עצמך.‬
‫אתה טועה.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫סמכתי על מישהי.‬
‫אדם אחד.‬
‫שיבון.‬
‫לא סומך יותר על אף אחד.‬
‫בחיים.‬
‫מגיעים לעולם הזה לבד,‬
‫ועוזבים אותו לבד.‬
‫תיכף תגלו זאת בעצמכם.‬
‫תקשיבו,‬
‫מצטער שעליי להרוג אתכם.‬
‫אתם נראים זוג נחמד, ‬ ‫על אף שאתם קצת מעצבנים.‬
‫אבל אם זה מעודד אתכם, יעבור לי.‬
‫תוותר לנו. אתה לא רוצח. אתה אדם טוב.‬
‫אני רואה בעיניך.‬
‫יש לך עיניים טובות.‬ ‫-זוהרות.‬
‫אתם יודעים כמה אנשים הרגתי היום?‬
‫להערכתי, הרגת בדיוק כמה שהיית צריך.‬
‫עדיף לעצור כאן.‬
‫כרגע מספר האנשים שהרגת מרשים,‬
‫אבל לא מדאיג.‬
‫כולה הרגת רוכב אופניים וכמה סטודנטים.‬
‫על מי אנחנו עובדים? אתה גיבור לאומי.‬
‫זו הייתה שאלה רטורית.‬
‫אף פעם לא מאוחר להשתנות.‬
‫אם תשתנה, אולי תמצא שיבון חדשה.‬
‫הרשיתי לך לדבר על שיבון?‬
‫חשבתי שאתה משתף ושאפשר לדבר חופשי,‬
‫אבל...‬ ‫-שיבון נושא רגיש.‬
‫גם אתה!‬
‫שלא תעזו להזכיר את שמה!‬
‫לעולם לא אזכיר את השם שיבון.‬
‫היא מתה מבחינתי. בכלל לא...‬ ‫-היא דפוקה.‬
‫שקט.‬
‫רואים שהוא לא התגבר עליה.‬
‫תסתובבו. ידיים מאחורי הגב.‬
‫רק תעז להרים עליה יד ואני קורע אותך.‬
‫תסתובב.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫יש להם צילום שלך. הלך עליך.‬
‫לא, ראיתי אותו. הוא מטושטש.‬
‫כמו הצילומים של ביגפוט.‬
‫אי אפשר לשבת ולחכות שיהרגו אותנו.‬
‫צריך לעשות משהו. בוא נחשוב יחד.‬
‫טוב.‬
‫תתירי את הקשר שלי.‬ ‫-טוב.‬
‫את יכולה?‬ ‫-לא מגיעה...‬
‫את מחזקת אותו!‬ ‫-העניין הוא...‬
‫סליחה. תנסה את שלי.‬
‫זז משהו?‬ ‫-לא. זין!‬
‫אנסה לשבור חלון.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני צריך את נעלי היציאה שלך.‬ ‫-המצת!‬
‫מצת הסיגריות!‬ ‫-לשם כך הוא נועד!‬
‫קדימה.‬
‫כן, קטן עלייך.‬
‫זה מחרמן קצת.‬
‫הוא רואה אותנו?‬ ‫-הוא מניח י‬‫ריעה‬‫.‬
‫מהר.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫הוא כבר נפתח?‬ ‫-לא.‬
‫ועכשיו?‬ ‫-טוב.‬
‫נו, מהר. קחי אותו. ‬
‫קחי אותו. קדימה.‬
‫את הפלסטיק! לא את ידיי!‬
‫תזרקי אותו. חם!‬ ‫-הוא היה בפה שלי.‬
‫נכון, אבל לא הקצה החם.‬ ‫-מהר!‬
‫חכה רגע, הוא מביט בנו!‬
‫טוב. תחזיר אותו.‬
‫צאו מהמכונית.‬
‫הם יתפסו אותך. הם יודעים שהסעת אותנו.‬
‫לא, הם לא יחשדו בי.‬
‫כשהסעתי אתכם לדירה,‬
‫הרוצח האמיתי קפץ מהשיחים והכה אותי בראש.‬
‫כשהתעוררתי, מצאתי את עצמי ‬ ‫קשור במושב האחורי של הניידת‬
‫ואתם הייתם כאן במרינה.‬
‫זהירות.‬
‫לאחר מכן, הרוצח העלה אותנו לסירה.‬
‫כן. את שלושתנו. ואתם זוכרים מה קרה אחר כך.‬
‫הוא הוריד אותנו על הברכיים. קדימה.‬
‫התנפלתי עליו כדי להציל אתכם, ‬ ‫ותוך כדי מאבק,‬
‫הוא ירה בי.‬
‫לא נפצעתי אנוש, אבל ראיתי בבעתה...‬
‫את הרוצח רעול הפנים‬
‫מוציא אתכם להורג באקדח שלי.‬
‫בקיצור, בואו כבר נסיים.‬
‫אן... לא.‬
‫אן,‬
‫דן,‬
‫די...‬
‫"שפם"!‬
‫לא.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫קדימה. תירי בי.‬
‫לא.‬ ‫-כאן בכתף זה בסדר.‬
‫כך לא אצטרך לירות בעצמי.‬
‫תורידי את האקדח או שאשבור את מפרקתו.‬
‫אי אפשר לשבור אותה. היא עבה מדי.‬
‫אסובב עד שיקרה משהו רע.‬
‫מכאן הוא נשמע ממש משכנע.‬
‫הוא לא יכול לפגוע בך.‬
‫אני בטוח שהוא יצליח בקלות.‬
‫קדימה.‬ ‫-ליילני, תקשיבי לו. תניחי את האקדח.‬
‫אין לך זווית טובה. תניחי אותו.‬ ‫-יש לי!‬
‫למה את מתווכחת איתי?‬ ‫-אתה חושב שאתה תמיד צודק. הפעם אתה טועה.‬
‫את מצפה שאקשיב למישהי שלא החזיקה אקדח‬
‫ואני הגאון?‬
‫אתה לא מוכן להסתכן. זו דוגמה מצוינת.‬
‫בגללך אנחנו כאן. את אשמה.‬
‫חבר'ה!‬ ‫-נראה לך מתאים עכשיו?‬
‫לא ייאמן! אני רציתי לפנות למשטרה!‬
‫אתה נהגת במכונית!‬
‫חטפתי בעיטה מסוס בשבילך!‬
‫ברחת מגופה.‬ ‫-אתם ממש מעצבנים.‬
‫אני לבד בזוגיות הזו.‬
‫צפית בסרט שלי בלי רשות!‬
‫מילקשייק לא מזיז...‬ ‫-כך נשמעים הוריי!‬
‫תביני מה אני עושה לשם שינוי!‬ ‫-תתמוך בי במשהו!‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬ ‫-קדימה!‬
‫לעזאזל.‬
‫ג'יבראן, אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫זין.‬
‫בואו להוציא טביעות אצבע!‬
‫הודות לכם, עצרנו את החשוד.‬
‫עכשיו אתם בטוחים.‬
‫מה שלומך?‬
‫בטוחה שאת בסדר?‬
‫כן, ואתה?‬ ‫-גם.‬
‫ידעתי שתספור עד שלוש,‬
‫על אף שהקטע הזה נכשל בפעמים הקודמות.‬
‫את עשית הכול. באמת.‬ ‫-לא, שווה בשווה.‬
‫שנינו יחד.‬ ‫-את ירית בו.‬
‫אני יודעת, אבל מעדיפה לשכוח.‬ ‫-זה היה מדהים.‬
‫לא לירות יותר באף אחד.‬ ‫-בחיים לא.‬
‫מה?‬ ‫-לא אמרתי כלום.‬
‫מכירה ת'פרצוף הזה.‬
‫איזה פרצוף?‬
‫של "בא לי לנשק אותך".‬
‫לא.‬ ‫-ועוד איך כן.‬
‫לא בא לי לנשק אותך.‬
‫באמת, את יהירה מאוד. איכס.‬
‫איכס?‬
‫וואו, אתה מת לנשק אותי, עם לשון והכול.‬
‫רואים עליך.‬ ‫-את משליכה.‬
‫בסדר.‬ ‫-לך בא לנשק אותי.‬
‫לי בא לנשק אותך?‬ ‫-כן,‬
‫ולכן כל הקטע הזה.‬ ‫-מה? איזה קטע?‬
‫סליחה‬‫ על ההפרעה‬‫, זוג יונים.‬
‫אני צריך לפנות אתכם לבדיקה בבית חולים.‬
‫אלו הנהלים.‬
‫סקס באמבולנס נחשב משוגע, נכון?‬
‫אני בקטע.‬ ‫-טוב, קדימה.‬
‫תנסה את המהלך שראינו באורגיה?‬
‫אני אתן עבודה!‬
‫אתה נשמע לא טוב. זו השורה שלי.‬
‫רוצי, ליילני!‬ ‫-ג'יבראן, אני רצה!‬
‫קיבינימט!‬ ‫-הם דולקים אחרינו!‬
‫אני אוביל! אעקוף אותך! תאט!‬
‫רוצי!‬ ‫-ג'יבראן, אני רצה.‬
‫אל תגיד לי לרוץ כשאני רצה!‬ ‫-אוי ואבוי. הם ממש...‬
‫אנחנו בלונדון, אנגליה.‬
‫ג'יבראן וליילני איבדו זמן יקר‬
‫אחרי ויכוח סוער על השיטה המטרית.‬
‫שני מקטעים לסיום, האם יש בכוחם‬
‫לזכות במיליון דולר?‬
‫אנחנו עושים זאת, ג'יבראן!‬ ‫אמרתי לך שיש לנו סיכוי לזכות!‬
‫זה למעלה מ-50 שנה,‬ ‫התאספו אנשים נלהבים בהייד פארק‬
‫כדי לציין...‬
‫או-הו.‬ ‫-מה?‬
‫אוי...‬
‫תרגום כתוביות: שקד הרטמן‬