Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Drik lidt vand. Det er varmt, og vi har rejst langt.
Er du træt? Kom så.
Sæt dig. Så får du lidt vand.
Bare rolig, skat…
Momo?
Hvad laver du her?
Momo?
Vent!
Hvor skal du hen? Momo!
Momo!
Stop!
Momo!
Åbn døren!
Momo! Åbn!
Momo!
Nogle siger, at alt står skrevet og ikke er til at ændre.
Åbn!
Jeg vil ændre det hele.
Jeg vil vende tilbage til starten, hvor intet stod skrevet.
RESTEN AF LIVET
SEKS MÅNEDER TIDLIGERE
Må vi kigge derovre?
Ja, men gå ikke for langt væk.
Kom tilbage!
Vi ses.
-Hvor er den sej! -Vi snakkes ved senere.
-Er den ny? -Fingrene væk!
-Hvad vil du? -Tale med Ruspa.
-Hvorfor? -Jeg har et tilbud til ham.
-Et tilbud… -Ja, et tilbud!
Se! De er mange penge værd. De er antikke.
Det er skrammel.
Leg med din PlayStation.
Ruspa!
-Han er her ikke. -Bland dig udenom!
-Vil du have tæsk? -Slip mig!
Når jeg siger nej, betyder det nej!
Forsvind så, din lille lort.
Kom ikke tilbage.
Nej, min motorcykel!
Din lille… Skiderik!
Jeg er 12 år. Jeg hedder Mohamed, men alle kalder mig Momo.
Jeg er forældreløs. Da jeg var lille, blev jeg anbragt i pleje hos dr. Coen.
Hans praksis derhjemme var altid fuld af patienter.
Han sagde, jeg skulle opføre mig som de andre børn,
så det ikke endte galt.
Men jeg vil ikke være som de andre.
Momo, hvor har du været? Jeg har ledt overalt.
Hvad er det?
Jeg vandt dem.
Det var heldigt. Du vandt også det her.
Jeg faldt af en cykel.
Jeg spørger for sidste gang. Hvem tilhører de?
Ingen anelse.
Jeg vil ikke have tyvekoster i mit hjem.
Hvis hukommelsen ikke vender tilbage,
er jeg nødt til at melde dig.
Jeg kunne have betalt en måneds husleje med de lysestager.
I mine 40 år på gaden
er jeg aldrig blevet banket eller nægtet betaling. Aldrig!
Så når man min alder,
og en møgunge røvrender en.
Sikke noget fis!
Hvad er så sjovt, Babu?
Hvad betaler vi huslejen med nu?
Vent. Du er sulten, ikke?
Vil du have en småkage? Værsgo, skat.
Her.
Hvem fanden er nu det?
Iosif, åbn døren.
Okay.
Spørg, hvem det er, før du åbner.
Vent, jeg kommer.
Madame Rosa, det er dr. Coen.
-Dr. Coen på dette tidspunkt? -Ja, det er ham.
-Rosa. -Hej.
Du er allerede bekymret. Jeg har gode nyheder.
Jeg har en gave med.
-Hvor fandt du dem? -Tyven vil sige undskyld.
Ikke, Momo?
Du væltede mig omkuld. Havde jeg fået fingre i dig…
Her, gå ud til Babu.
Det er din tur.
Undskyld.
Jeg kan ikke høre dig!
Undskyld!
"Undskyld, Madame…"
Jeg kender ikke dit navn.
Børnene har altid kaldt mig "Madame Rosa."
Tilgiv mig, Madame Rosa.
Jeg tilgiver dig ikke.
Tak for stagerne. Hvad kan jeg gøre som tak?
Gør mig en tjeneste.
Sig frem.
Er du vanvittig? Det bliver over mit lig!
-Ikke længe, bare et par uger. -Nej.
Højst en måned.
Ikke tale om.
Indtil jeg finder et godt hjem til ham.
Vent, du er hans værge. Hvad har jeg med sagen at gøre?
Jeg tror, det er bedre for ham at bo her.
Jaså? Hvorfor?
Drengen har brug for en kvinde i sit liv.
En stærk kvinde, der indgyder respekt. Ligesom dig.
Jeg kan ikke følge med.
Jeg er gammel.
Og jeg er en teenager, ikke?
Du er min læge.
Du ved, jeg har hjerteproblemer og smerter.
-Som sagt er det kun, indtil… -Nej!
Momo er ikke den, du tror.
Jeg kender ham godt. Han blev anbragt hos mig efter tragedien.
Jeg forsøgte, men jeg fandt ingen, der ville adoptere ham.
"Tragedien"?
Gå ind i stuen.
Jeg kommer straks.
Nej. Det er slut.
Ikke flere luderes børn i mit hjem.
Jeg har taget mig af for mange og risikeret meget i årenes løb.
Men prostituerede hjælper altid hinanden.
Hellere mig end socialforvaltningen.
Derfor spørger jeg dig!
Hjælp mig.
Men du er ikke luder.
Jeg sagde jo, det er slut.
-Hvad med Iosif? -Hold nu op.
Han skulle blive en uge, men hans mor stak af.
Heldigvis sender hun regelmæssigt penge.
-Hvis det er et spørgsmål om penge… -Nej, glem det.
Jeg elsker dig og takker for lysestagerne.
Jeg kan betale huslejen, men nu skal du gå.
Rækker 600 euro om måneden?
Jeg har stadig lidt penge lagt til side.
Gå så.
Hov.
Hallo!
Du glemte tyven!
-Syv hundrede? -Syv hundrede halvtreds.
To måneder og ikke en dag mere.
-Jeg bliver ikke hos den luder! -Hvor vover du!
-Rosa er en god kvinde. -Så kan du selv bo hos hende!
Momo, det er enten hende eller socialforvaltningen.
Jeg er skideligeglad!
Socialforvaltning!
Jeg er på vej!
Møgunge!
Var det mig, havde jeg slået tænderne ud på dig.
Jeg sad på caféen, og jeg hørte dig.
Jeg ville ikke tale sådan til dig, hvis du giver mig arbejde.
Hvorfor vil du ikke bo hos hende?
Så slipper du for socialforvaltningen.
Det ville også være godt for forretningen.
Forstår du mig?
Da den gamle stoppede som luder,
begyndte hun at passe andre luderes børn mod betaling.
Hun opfostrede mange af dem. En af dem blev politichef.
Han beskyttede hende mod socialforvaltningen.
I kvarteret kaldte de hendes hjem "et fristed".
Jeg kaldte det…
…"et lortehul".
Han skal nok opføre sig pænt.
Han har bare brug for lidt disciplin og omsorg.
Okay, doktor. Forsvind, før jeg ombestemmer mig.
Væk fra min seng.
Væk med dig!
-Lad mig være. -Væk!
Stop så!
Rejs dig!
Ingen sko i sengen!
Spild ikke tiden, og læs på hebraisk. Jeg hører dig i det senere.
Kom med. Jeg finder en anden plads til dig.
Her.
Hvad er det?
Dit værelse.
Det er et lortehul!
Forventede du et kongeligt palads? Må jeg være fri!
Det er et lortehul.
Slip mig! Madame!
Så er det nok!
Stop! Jeg sagde, det var nok!
Iosif, ind på værelset. Og dig, ind i lortehullet.
For himlens skyld!
Jeg har ikke engang et billede af min mor, men jeg husker nogle ting.
Hendes smil, når jeg stod på hendes fødder, og vi dansede.
Hun elskede at danse.
Engang fik jeg hende til at snuble.
Men hun blev ikke vred.
Vi rullede rundt på tæppet. Hun holdt om mig og lo.
Hun lo meget.
Hun var meget smuk.
Start med dem her.
Hver pose er en dosis.
Bliv ikke snuppet.
Og det allervigtigste, røvrend mig aldrig.
Følg reglerne, så sker der dig aldrig noget.
Kom så.
Forærer du det væk?
Hvad med priserne?
Syntetisk og naturlig, ti euro.
Orange, 60 euro.
Kun kontanter, ingen værdikuponer. Ikke?
Møgunge.
Smut så.
-Jeg sagde': "Hashem." -Nej, du sagde: "Pashem."
Slut, jeg er træt af at læse.
Jeg forstår ikke et ord. Jeg vil ikke stå bar mitzvah.
Du går glip af noget. Men så længe du bor her, gør du, som jeg siger.
Fortsæt.
Søde, det er mig.
-Hej! -Se, hvad jeg har.
Eyeliner, øjenskygge, læbestift.
-Næsten nye. -Dejligt!
-Jeg ryddede op. -Hvor dejligt.
Der er en masse vareprøver. Cremer, parfume…
Jeg har skufferne fulde.
Hent Babu.
Hvem er han?
Hej, jeg hedder Lola.
Momo.
"Momo"?
Hvor kær.
Det kan du tro.
Skal vi bytte?
Jeg beholder Babu, og du tager ham.
Min dreng! Hej, min skat!
Kom hen til mor!
Har du sovet godt?
Vi skal have det sjovt i dag, ikke?
Hvordan gør du det?
Akrobatik om natten og mor om dagen.
Jeg skal bevise over for hans…
…møgkælling af en mor, at vi kan klare os uden hende.
Hvad laver du?
-Ikke i dag. -Kom nu, søde. Kom!
Lad os danse! Lidt motion er godt for hjertet.
Jeg er ikke i humør til det.
Du er altid i humør til den slags, men jeg kan ikke.
Kom. Ja!
-Så er hun i gang! -Ja, jeg er i gang…
Se! Godt!
Nej!
Giv mig den. Jeg har brug for den til arbejdet.
Jøsses!
Nej!
Hvorfor hjælper Iosif ikke?
Fordi han tørrede af i går.
Nu er det din tur.
Her.
Hvad laver du? Pas på!
Okay…
Det er for varmt. Gå med dig. Leg med de andre.
Kast!
Hvad er tallet på hendes arm?
-Hvem? -Kællingen.
Det er en kode.
En kode til hvad?
Det er et dække.
Hun lader, som om hun har dårlig ryg og smerter,
men hun er hemmelig agent.
Kontraspionage.
Hendes hovedkvarter er vist i huset. Hun bruger koden til at komme ind.
Er det sandt?
Jeg sværger. Jeg så hende gå ned i kælderen om natten.
Det er ligesom Bathulen.
-Hvor skal du hen? -Rend mig.
Madame Rosa, jeg fandt ham.
Hvis du sladrer, skærer jeg halsen over på dig.
Hvor har du været?
Kom med mig.
-Hvor skal vi hen? -Gå så.
Hamil, det bliver sværere og sværere at opdrage børn i dette kvarter.
Det er sandt.
Men jeg kunne ikke sige nej til en ven som dr. Coen.
-Værsgo. Frisk fra Algeriet. -Ellers tak.
Momo! Kom her. Vil du smage?
-De giver mig brækfornemmelser. -Nej…
Jeg tænkte, at drengen kunne give Dem en hånd indimellem.
Bare så han holdes beskæftiget i sommer.
Forretningen går ikke så godt.
Jeg snakker bare om et par timer om ugen,
ikke hver dag.
Og kun, hvis I kan enes.
Ja.
Hvor er du fra?
Han er senegalesisk muslim.
Kommer du i moskéen?
Sådan er han. Han har brug for vejledning.
Momo ville have godt af at være lidt sammen med Dem.
Hr. Hamil,
De er den mest respektable mand, jeg nogensinde har mødt.
Madame Rosa…
…Deres øjne og stemme bedrager stadig.
Bedrager? Sludder!
Og hvis det fungerer med drengen,
kan De give os en lille belønning.
Hvor meget foreslår De?
Det er helt op til Dem!
Hvad ved jeg?
Kom på mandag, okay?
Nala!
Fra nu af er Libertà-kvarteret hans.
Hvad?
Han tjener fire gange så meget som dig.
Jeg har knoklet i årevis, og den møgunge…
Og hvad så?
Når du tjener lige så meget som ham, overvejer jeg det igen.
Giv mig telefonen, og forsvind.
Det er ikke legetøj.
Den er til arbejdet.
Alle vores kunders numre er gemt på den.
Jeg regner med dig.
Javel.
Din lille lort!
Momo, kom her!
Hvorfor råber du?
Skynd dig!
Kom!
Skynd dig!
Hvad er der galt?
Se!
-Hvad laver hun? -Jeg fandt hende sådan.
Som en mumie.
Hej!
Er der nogen hjemme?
Hvad laver du?
Gør som mig.
Er I tossede? Hvad laver I?
Kan I ikke se, det regner?
Du kan ikke se det.
Selvfølgelig kan jeg det. Er du dum?
Gå ind, nu!
Du kommer for sent.
Tag kassen med lightere, og stabl dem der.
Hvor er du fra, Mohamed?
Kald mig ikke Mohamed. Jeg hedder Momo.
Mohamed er da et smukt navn.
Jeg kan ikke lide det. Det er langt.
Som du vil.
Jeg er fra Diourbel.
I nærheden af Dakar.
Er det en stor by?
Aner det ikke.
Jeg tog derfra, da jeg var lille.
Kom her.
Kom.
I starten solgte jeg tæpper og antikvariske bøger.
Jeg havde endda to ansatte.
Nu sælger jeg bare plastik.
Kom. Giv mig en hånd.
Tag det her.
Det er smukt, ikke?
Smukt og fuld af historie.
Jeg har altid villet reparere det, men jeg når det aldrig.
Nu du er her, kan du hjælpe.
Kom.
I Koranen er løven et symbol på magt, tålmodighed og tro.
Du er troende, ikke?
Tro er som kærlighed. Det skal alle muslimer altid huske.
Jeg vidste ikke, jeg var muslim.
Jeg fandt ud af det, da jeg gik i skole.
Da du gik i skole?
De smed mig ud.
Hvorfor?
Jeg stak en bølle i halsen med en blyant.
Momo…
Ord…
Ord er det stærkeste våben.
Man behøver ikke stikke nogen i halsen.
Jeg gør det på min måde.
Momo, hvad laver du?
Du vækkede os med al den støj!
Babu blev bange.
Babu, det var bare en løvinde.
Løvinde? Er du skæv?
-Sikke noget pis! -Madame, han er på stoffer!
Du kan lige vove på det.
Du kan lige vove på det!
Det er din løvinde.
Den, jeg har hørt om, ikke?
Jo.
Men nu kommer hun bare på besøg?
Du fortæller ikke andre, hun vil æde dem, vel?
Nej, jeg er ikke dum.
Og I leger sammen.
Hun slikker mig i ansigtet.
-Hun passer på mig. -Laver du sjov? Han er vanvittig.
Momo, vær sød at gå ud.
Jeg fortæller om alle de problemer, han skaber,
og hvad gør du?
Opmuntrer ham?
Det er vanvittigt!
-Slap af, og hør efter. -Nej, du skal høre efter.
Du siger altid, jeg skal tage det roligt med mit dårlige hjerte.
Og så overlader du mig den forbryder?
Rosa, han er et barn.
Et barn? Han er ikke normal.
Han er bundrådden.
Det er ikke hans skyld. Han har det fra nogen.
Moren, faren… Hvem ved!
Han kunne snige sig ind en nat
og skære halsen over på mig og skade et af børnene.
-Jeg ved, hvad han kan finde på! -Så er det nok!
Ti stille!
Hvor vover du at sige endsige tænke sådan noget?
Med alt det, du har været igennem…
Jeg mente bare, at han tænker på en anden måde.
Jeg spytter ikke på nogen.
Du gør mig en stor tjeneste.
Jeg ved, det er en belastning.
Men jeg beder dig, Rosa…
Du er intelligent. Hvad er du bange for? Løvinden?
Det er bare hans behov for beskyttelse, omsorg, kærlighed.
Hvad skal jeg gøre?
Slikke ham i ansigtet hver aften inden sengetid?
Lige hvad jeg manglede, en løvinde…
Tak.
-Kom, vi går. -Jeg vil se.
Nej, der er intet at se. Lad os gå den anden vej.
Gå så.
Gå op. Jeg kommer lige straks.
Hvad laver du her?
Hvad vil du?
Hvad er det for et sted?
Ud! Gå hjem! Gå så!
Nej.
Jeg vil ikke have nogen herind. Ingen!
Ud med dig!
Jeg elskede også at tegne som barn.
Må jeg se?
Dernede…
…føler jeg mig tryg.
Hvorfor?
Det gør jeg bare.
Du må blive, så længe du vil.
Du kan sove på Iosifs værelse i nat,
så du har mere plads.
Hvis du vil.
Stop så! Jeg vil sove.
Stop, sagde jeg! Du vækker Babu.
Hallo.
-Hvad er der galt? -Ingenting. Spil ikke bekymret.
-Sig det, ellers banker jeg dig. -Jeg savner min mor.
Glem det.
Jeg vil have min mor.
-Hun vil ikke have dig. Hun forlod dig. -Det passer ikke. Hun kommer tilbage.
Hvorfor er du sådan en skid? Savner du aldrig din mor?
Min mor forlod mig ikke.
Hun døde.
Hun ville stoppe med at være luder, og min far blev vred.
Jeg var seks.
Årene med hende var de bedste i mit liv.
Se selv! Vi er ens.
Du savner hende også.
Nej, vi er ikke ens. Slet ikke.
Sov nu. Ellers giver jeg dig en røvfuld.
Smag det. Prøv det, din bangebuks.
-Jeg er ikke bange. Fisk skal tilberedes. -Så mister fisken al sin smag.
Vis, du er en mand!
Det er godt, ikke?
Her.
For de første to måneder. Mor dig.
Tak.
Kom med.
Kan du lide den? Den er din.
HASTIGHED
Jeg er ung og har hele livet foran mig.
Det ved jeg godt.
Jeg fedter ikke for lykken.
Hvis den kommer, fint.
Hvis ikke, vil jeg skide på det.
Vi er ikke af samme race.
Pas på, drenge.
Ja. Fang mig.
Fang mig!
Hvad i alverden ryger du?
-Det er med jordbærsmag. -Jordbær?
-Kan du ikke lide det? -Pust røgen den anden vej.
Det er ækelt. Jordbær?
Røg skal lugte af tobak, ikke af frugtsalat.
Jeg vil aldrig kunne stoppe.
Du har ingen selvdisciplin.
Det har jeg aldrig haft. Aldrig.
Hvor skal du hen?
På toilettet.
Lola boede i lejligheden nedenunder.
Som mand havde hun været boksemester i mellemvægt.
Folk i kvarteret respekterede hende,
for hvis de ikke gjorde det, ville hun smadre dem.
Hvad er der?
Min far huskede min fødselsdag.
-Det er godt, ikke? -Nej.
Jeg ved, det bare er en undskyldning. Han vil lære Babu at kende.
Han vil se sit barnebarn, ikke sin datter. Vi tager fandeme ikke til Galicien.
Hvornår kommer hun tilbage?
Jeg ser lige, hvad hun laver.
Os to mod Momo.
Pas på. Jeg fanger dig. Taget.
Kom og fang os! Det kan du ikke. Vi er for hurtige.
Momo, jeg kan ikke finde hende. Kom med.
Gå den vej, så går jeg den vej.
Søde?
Hvor er hun?
Søde?
Madame Rosa?
Søde?
Madame Rosa?
Madame Rosa!
Madame Rosa, kan du høre mig?
-Hvad laver du her? -Se, hvad jeg fandt.
-Mine sko. Ja, giv mig dem. -Søde?
Søde?
Hvor var du? Du forsvandt bare.
Hvad…
Det er varmt, så hun trængte til frisk luft. Ikke?
Jo. Selvfølgelig.
-Det er rigtigt. -Giv mig besked næste gang.
Du skræmte os.
Undskyld.
Vi må hellere gå. Det er sent.
Du er ret dygtig.
Jeg plejer at være god til ting, jeg ikke kan lide.
-Så vil du klare dig godt i skolen. -Bortset fra skolen.
Var du nogensinde gift, hr. Hamil?
Ja.
Min kone var smuk.
-Hvor er hun? -I himlen.
Gud velsigne hende.
Er du ikke ensom?
Jeg har mine tæpper og bøger.
Dem kan du ikke holde om.
Hvad vil du sige?
Du er gammel og alene. Madame Rosa er gammel og alene, så…
Forsøger du at føre os sammen?
Hvorfor ikke? Inviter hende herhen, og kys hende.
Så lader hun mig være.
Hvor gavmildt af dig.
Men jeg vil aldrig kunne gifte mig med en jøde.
Madame Rosa er ikke jøde mere. Hun er bare gammel.
Selv gamle mennesker er for egoistiske til at leve sammen.
Jeg forsøgte i det mindste.
Og det sætter jeg pris på.
Madame Rosa?
-Madame Rosa! -Trappen! De er på trappen!
Hvem?
-Madame Rosa, åbn døren. -Gå væk.
-Luk mig ind. -Hent kufferten.
Hent Lola! Hurtigt! Madame!
Stille!
Momo, hvad sker der?
Hun svarer ikke og åbner ikke døren.
Søde? Åbn døren, søde.
Hvad laver du derinde?
-Trappen. -Søde?
-Trappen… -Hvad sker der, søde?
-Trappen… -Trappen? Rolig.
Det er okay. Bare rolig, det er mig.
-Trappen… -Momo.
-Momo, ring til dr. Coen. -Okay.
Rosa har det bedre.
Hun er rolig og klar i hovedet.
Hvad fejler hun?
Jeg ved det ikke. Det kan være alt muligt.
Hun er træt.
Jeg sender hende til CT-scanning.
For at kontrollere hendes helbred. Blod, ilt…
Det er ikke, som det skal være.
Og så…
…tager jeg mig af dig.
Mig? Jeg kan lide at være her nu.
Får hun det mon bedre?
Det ved jeg ikke.
Vi bør måske bede.
Jeg vil bede.
Gør det. Jeg ser lige til hende.
Madame Rosa, hvad laver du hernede?
Gå i seng igen. Det er koldt.
Nej, jeg har det fint. Vær ikke bekymret.
Jeg ville ikke ligge i sengen mere.
Og når jeg er hernede, kan jeg tænke og reflektere…
Iosif siger, det er din Bathule.
Det har han ret i.
I Auschwitz gemte jeg mig under gulvbrædderne.
Det var mit fristed.
Ligesom hernede. Jeg var på din alder.
Auschwitz?
Navnet siger dig ingenting.
Gudskelov for det.
Hør ikke på mig.
Jeg er en gammel dame nu.
Kom her.
Jeg købte den på markedet for længe siden. Det er mimoser.
Før krigen lejede mine forældre et hus med sådan en have i nærheden af Viareggio.
Om foråret var mimoserne en eksplosion af gule blomster.
Deres skønhed fik mig til at græde.
Jeg ville opgive alle mine minder for at bevare dette.
Momo, uanset hvad der sker, vil jeg ikke ende på et hospital.
Jeg fortæller dig det, for selvom du er hård,
endda en lille skid indimellem,
holder du det, du lover.
-Heller ikke, hvis det er nødvendigt? -Nej. Jeg ved, hvordan læger er.
De torturerer folk, så de kan sætte en medalje på røven.
De eksperimenterer med folk, tro mig. Jeg har prøvet det.
Det vil jeg ikke gennemleve igen.
Lov mig det.
Jeg lover det.
Sig det på hebraisk. Det er bedre.
Bare jeg kunne gå i skole.
Men Madame Rosa sagde, de snupper mig.
Fordi jeg er her illegalt.
Du er heldig.
-Sover hun? -Det ved jeg ikke.
Jo længere tid, der gik, jo flere op- og nedture fik Madame Rosa.
Nogle dage var hun klar i hovedet,
og hun var i stand til at tilberede traditionel jødisk karpe uden problemer.
Andre dage
trak hun sig ind i sin egen verden og sagde intet.
Imens udnyttede jeg det til at skaffe nye kunder.
Jeg går nu.
Vi ses.
Hvordan er melodien?
Babu er god til at spille. Jeg kan ikke.
Jeg vil savne dig.
Det vil jeg ikke.
Endelig er værelset mit.
Jeg sagde jo, hun kom tilbage.
Jeg vil også savne ham.
Men vi skal glæde os for ham.
Når man opgiver håbet…
…sker der gode ting.
Det er en trøst.
Bebrejd ikke ventilationsanlægget for varmen.
Pas på!
Jeg fortalte om De elendige, ikke?
Om at Victor Hugo lærer os, at alt er relativt.
Især godt og ondt.
Det afhænger af dem, man møder, og hvordan man lytter til dem.
Momo, jeg ved, hvad du gør i skolen og i kvarteret.
Hvad snakker du om?
Jeg kender folkene og ham, du arbejder for.
Jeg ved, du opfatter dem som din familie,
og du tror, det er det bedste for din fremtid.
Det er det ikke.
Melder du mig?
Slet ikke.
Det ville ikke ændre dig. Tværtimod. Jeg vil have, du tager ansvar.
Hvad fanden vil du? Du er ikke min far!
Jeg vil ikke have noget af dig!
DE ELENDIGE
Jeg har vigtige nyheder.
Jeg tager imod min fars invitation.
Jaså?
Vi tager til Galicien, så han kan møde Babu.
Er du sikker?
Egentlig ikke.
Hvad har jeg sagt? Ingen telefoner ved bordet.
Det er ikke min. Den er i det andet rum.
Hvis telefon er det så?
Hvor stjal du den fra?
Giv mig den. Kom så, giv mig den.
Jeg giver dig ikke en skid. Det er min telefon.
Hvordan fik du den?
Jeg fik den for at sælge.
Hvis du ikke kan lide det, kan du rende mig.
Momo!
-Momo! -Lad ham gå.
Det nytter ingenting.
Jeg ved ikke, hvor længe hun har tilbage.
Men jeg gjorde det eneste, jeg kunne.
Jeg indlagde hende. Rosa får den pleje, hun har brug for.
Hun kan ikke blive her.
Hun mister bevidstheden oftere og oftere.
Hun skal overvåges og plejes.
Hvis der sker noget. Forstår du?
Ja.
Det er den eneste løsning.
Jeg forstår.
Naturen ved ikke, hvad der er bedst. Naturen gør tingene tilfældigt.
Nogle gange er det blomster og dyr.
Andre gange er det en gammel dame, som ikke må forlade hospitalet.
Men jeg havde givet mit ord til Madame Rosa.
Og hun havde stolet på mig.
Hej.
Hvem er du?
Momo. Gør du det med vilje?
Jeg ved, du er vred.
Jeg ved, hvad du vil. Jeg er ikke dum.
Jeg kommer igen. Jeg hjælper dig.
Men når jeg kommer tilbage, skal du hjælpe mig, for jeg kan ikke alene.
Okay?
Jeg hørte om den gamle dame.
Kom med.
Kom! Så går vi!
Det har man venner til.
Lad, som om du er hjemme.
Jeg ventede min søn.
Det er hans fødselsdag.
Jeg har ikke set ham i en måned. Jeg glædede mig.
Men hans åndssvage mor overholder aldrig reglerne.
Først lover hun, og så finder hun på undskyldninger.
Vi har begge haft en lortedag.
Så lad os fejre nu!
Sæt dig ned.
Sover du? Sæt dig ned.
For os.
Tænk ikke over det. Kom videre.
Her.
Hvad nu?
Alting er der.
Jeg forstår ikke. Stopper du?
Ved du, hvad dit problem er?
Du tror ikke, du fortjener den respekt, du har vundet.
Hvis du går, er du færdig med mig.
Du er færdig med alle.
Har du forstået?
Undskyld.
Er det for meget?
-Far elsker rødt. -Du er smuk.
Momo, bliv hos dr. Coen. Lover du det?
-Bare rolig. -Okay.
GERIATRISK AFDELING
Jeg får dig ud herfra, men ikke noget postyr!
Jeg kan ikke…
Jeg kan ikke mere.
Sikken fred.
Hvad?
Vi skal af sted.
Godmorgen.
Lad os dele os og se, om vi kan finde hende et sted i nabolaget.
Kommer de igen?
Nej.
-Drik. -Nej.
Du skal drikke.
Jeg har noget til dig.
Luk øjnene.
Hvem åbner dem igen?
Så luk dem ikke.
-Hvad er det? -Mimoser.
Hvor er de smukke.
Så smukke.
Jeg kunne ikke finde ægte.
Det er den smukkeste gave, jeg nogensinde har fået.
Du er en god dreng.
Hvis du vil, må du gerne bo hos mig.
Vi vil få det godt.
Sæt dig. Så får du lidt vand.
Momo?
Jeg sagde, du skulle blive hos dr. Coen.
Momo?
Vent! Hvor skal du hen?
Momo?
Momo!
Stop!
Momo, åbn døren.
Momo, åbn! Hvad laver du?
Hvad sker der, Momo? Åbn døren!
Vi venter derovre.
Når du løber tør for ord
Er jeg her
Måske er de eneste ord Du nogensinde vil høre
Jeg er her
Når du lærer at overleve
Og accepterer det umulige
Og ingen tror på dig
Gør jeg
Jeg ved ikke
Hvad din skæbne er
Men hvis du vil Hvis du vil have mig
Er jeg her
Ingen hører dig
Men det gør jeg
Når du er fortabt
Er jeg her
Når du flygter eller lukker af
Er jeg her
Når det at være usynlig
Er værre end ikke at leve
Når ingen ser dig
Gør jeg
Jeg ved ikke
Hvad din skæbne er
Men hvis du vil Hvis du vil have mig
Er jeg her
Ingen ser dig
Men det gør jeg
Kærligheden har brug for Magi og virkelighed
Men undertiden har du blot brug for
Det der allerede findes
I livet foran os
Jeg ved ikke
Hvad din skæbne er
Men hvis du vil Hvis du vil have mig
Er jeg her
Når ingen ser dig
Gør jeg
Ingen tror på dig
Men det gør jeg
Denne film blev færdiggjort under Covid-19.
Instruktøren og producenterne takker alle for at gøre filmen til virkelighed.
Tekster af: Vibeke Petersen