Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
PREMA ROMANU ŽIVOT JE PRED TOBOM ROMAINA GARYJA (EMILEA AJARA)
Dat ću ti vode, dušo. Vruće je, a dugo smo putovali.
Umoran si? Dođi.
Dođi. Sjedni, donijet ću ti vode.
Naravno, ljubavi. Da vidimo.
Momo?
Što radiš ovdje?
Momo?
Čekaj!
Kamo ćeš? Momo!
Momo!
Stani!
Momo!
Momo, otvori vrata.
Momo, otvori!
Momo!
Kažu da je sve zapisano
i da se ništa ne može mijenjati.
Ali ja želim promijeniti sve
i vratiti se na početak kad ništa nije bilo zapisano.
ŽIVOT JE PRED TOBOM
ŠEST MJESECI PRIJE
Možemo li ići pogledati ondje?
Da, ali nemojte odlutati.
Hej!
Hej! Vraćaj se!
Mali govnar.
Vidimo se ondje.
-Ajme, kako je lijep! -Čujemo se.
-Je li nov? -Miči ruke s njega.
-Što želiš? -Tražim Ruspu.
-Zašto? -Imam nešto za njega.
-Baš. -Imam!
Vidi, vrijedni su. To je starina.
To je smeće.
Idi igrati PlayStation.
Ruspa!
-Nema ga. Jasno? -Gledaj svoja posla!
-Želiš nastradati? -Pusti me da prođem!
Kad kažem ne, to znači ne!
Idi. Gubi se, tikvane.
Ne vraćaj se.
Idi. Ne, moj motocikl!
Ti mali… kretenu!
Imam 12 godina,
zovem se Mohamed, ali svi me zovu Momo.
Siroče sam.
Od malena sam pod skrbništvom dr. Coena.
Ordinacija u kući uvijek je bila puna.
Govorio je da moram biti poput druge djece da ne bih loše završio.
Ali ja nisam htio biti poput drugih.
Momo, gdje si bio? Tražio sam te posvuda.
Što je to?
Dobio sam ih.
Danas ti je sretan dan. I ovo si dobio.
Pao sam s bicikla.
Pitam te posljednji put. Čiji su?
Ne znam.
Ne želim ukradene stvari u kući.
Ako ti se ne vrati pamćenje…
morat ću te prijaviti.
Sa svijećnjacima sam mogla platiti mjesečnu stanarinu.
Četrdeset godina na ulici
i nijedan me nitkov nije istukao ili odbio platiti. Nikad!
Onda dođeš u moje godine…
i zafrkne te mali gad.
Nek' ide kvragu!
Što je smiješno, Babu?
Što ćemo prodati za stanarinu?
Čekaj. Umireš od gladi?
Hoćeš keks? Evo, ljubavi.
Uzmi.
Tko smeta u ovo doba?
Iosife, otvori vrata!
Dobro.
Ne zaboravi pitati tko je prije negoli otvoriš.
Čekaj, dolazim.
Madam Rosa, dr. Coen.
-Dr. Coen u ovo doba? -Da, on je.
-Rosa. -Bok.
Već si se zabrinula. Ne, imam lijepe vijesti.
Donio sam ti dar.
-Kako si ih pronašao? -Lopov se došao ispričati.
Zar ne, Momo?
Zbog tebe sam pala na tlo. Da sam te uhvatila…
Uzmi i idi Babuu.
Ti si na redu.
Oprosti.
Nisam te čula!
Oprosti.
Oprosti, Madam…
Odakle da znam kako se zoveš?
Djeca su me oduvijek zvala Madam Rosa.
Ispričavam se, Madam Rosa.
Ne prihvaćam ispriku.
Hvala za svijećnjake. Kako da ti se odužim?
Trebam uslugu.
Da čujem.
Ti si lud! Preko mene mrtve!
-Samo kratko, dva-tri tjedna. -Ne, ne.
Najviše mjesec dana.
Ne dolazi u obzir.
Dok mu ne pronađem odgovarajući dom.
Samo malo, ti si mu skrbnik.
Kakve to veze ima sa mnom?
Uvjeren sam da bi mu ovdje s tobom bilo bolje.
Zbilja? Zašto?
Taj dečko treba ženski uzor.
Snažnu osobu koja zahtijeva poštovanje. Poput tebe.
Ja više ne mogu s njim.
Star sam.
A ja sam tinejdžerica, ha?
Moj si liječnik.
Znaš da imam problema sa srcem, da imam bolove.
Opet ti ponavljam, samo…
Ne!
Momo nije onakav kakvim ga smatraš.
Dobro ga poznajem.
Smjestili su ga kod mene odmah nakon tragedije.
Pokušavao sam, ali nisam pronašao nikoga tko bi ga posvojio.
Tragedije?
Idi u dnevnu sobu.
Odmah ću doći.
Njegova je majka bila moja pacijentica.
Dobro sam je poznavao.
Momo je iz Senegala došao s roditeljima
kad je imao tri godine.
I nakon nekoliko godina…
Nema šanse, ja sam završila.
Neću da mi djeca kurvi trčkaraju kućom.
Primila sam ih i previše i mnogo sam riskirala svih ovih godina.
Žene s ulice uvijek pomognu jedna drugoj.
Bolje ja nego socijalne službe.
Baš zato molim tebe.
Pomozi mi.
Ali ti nisi kurva.
Bila sam jasna. Dosta je.
-A Iosif? -Ma pusti.
Trebao je ostati tjedan dana, a majke nema mjesecima.
Srećom mi redovito šalje novac.
-Ako je u pitanju novac… -Ne, pusti.
Volim te i zahvalna sam što si mi donio svijećnjake.
Platit ću stanarinu, ali sad je vrijeme da odeš.
Je li 600 eura mjesečno dovoljno?
Još imam nešto sa strane.
Idi.
Zašto si mi ostavio svog lopova?
Sedamsto.
Sedamsto pedeset.
Dva mjeseca, ni dana više.
-Neću ostati s tom kurvom! -Da se nisi usudio!
-Rosa je dobra žena. -Onda ti ostani s njom!
Momo, ili ona ili se vraćaš socijalnoj službi.
Fućka mi se!
Socijalna službo!
Stižem! Evo me.
Hej, pametnjakoviću.
Da si sa mnom tako razgovarao, razbio bih ti zube.
Išao sam u kafić i čuo sam te.
Ne bih tako razgovarao s tobom, posebice ne da mi daš posao.
Ne bi ti bilo loše kod stare.
Riješio bi se socijalne službe.
A bilo bi korisno i za posao.
Kužiš što hoću reći?
Kad je stara prestala raditi na ulici,
počela je čuvati djecu drugim kurvama da bi nešto zaradila.
Odgojila je mnogo djece. Jedan je postao zapovjednik u policiji
i štitio ju je od inspekcija.
U kvartu su njezin dom nazivali utočištem.
Ja sam ga zvao
usrana rupčaga.
Lijepo će se ponašati.
Treba samo disciplinu i nježnost.
Dobro, doktore. A sad bježi dok se ne predomislim.
Makni se, molim te.
Izađi iz mojega kreveta!
-Pusti me na miru. -Miči se!
Prestanite!
Diži se. Diž' se!
Nikad na krevet u cipelama!
A ti, ne zabušavaj i idi učiti hebrejski.
Ispitat ću te.
Dođi sa mnom. Pripremila sam ti drugo mjesto.
Evo ovdje.
Što je ovo?
Tvoja soba.
To je rupa!
Očekivao si kraljevsku palaču? Daj, molim te.
To je rupa.
Pusti me! Madam!
Dosta!
Rekla sam da se smirite! Dosta!
Iosife, idi u sobu. A ti u svoju rupu.
Za ime Božje.
Nemam ni fotografiju moje majke, ali nekih se stvari sjećam.
Njezina osmijeha kad me stavljala na svoje noge i onda smo plesali.
Obožavala je plesati.
Jednom sam pogriješio i pala je,
ali nije se naljutila.
Valjali smo se po tepihu i grlila me.
I smijala se.
Mnogo se smijala.
Bila je prelijepa.
Počni s ovima.
Trava, svijetla i tamna.
Svaka je vrećica jedna doza.
Nemoj da te uhvate.
I ono najvažnije: nikad me nemoj prevariti.
Poštuj pravila i neće biti problema.
Hajde.
Hej! Darovat ćeš robu?
Cijene?
Sintetička i prirodna trava deset eura. Hašiš 60 eura.
Samo keš, nema bonova za restorane. Je l' tako?
Pametnjakoviću.
Bjež' odavde.
-Rekao sam „Hašem“. -Ne, rekao si „pašem“.
Dosta, ne mogu više čitati.
Ne razumijem ni riječ.
-Ionako ne želim bar micvu. -Ti si na gubitku.
Ali dok živiš ovdje, ja postavljam pravila.
Nastavi.
Ljubavi, ja sam.
-Bok. -Vidi što imam.
Olovka za oči, sjenilo, ruž.
-Skoro novo. -Kako lijepo.
-Čistila sam ormarić. -Super.
Imaš svakakvih testera. Kreme, parfemi…
Imam pune ladice toga.
Idi po Babua.
A tko je on?
Bok. Ja sam Lola.
Momo.
Momo?
Baš je sladak.
Ni ne slutiš koliko.
Hoćeš se mijenjati?
Ja ću zadržati Babua, a ti uzmi njega.
-Mamice! -Mali moj! Bok, ljubavi.
Dođi mami.
Dobro si spavao?
Danas ćemo se ti i ja zabaviti, može?
Kako uspijevaš?
Akrobacije noću i onda cijeli dan majka.
Moram dokazati onoj njegovoj…
majci da se mogu dobro snaći i bez nje.
Što radiš?
-Ne danas. -Hajde, dušo. Dođi.
Zaplešimo. Malo vježbe dobro je za srce.
Ne, danas nisam raspoložena.
Ti si uvijek za ples, ali ja ne mogu. Nisam ja za to.
Hajde. Dođi.
-Krenula je. -Da, krenula sam…
Gledaj, dobro.
Ne, ne, ne!
Daj mi to. To mi treba za posao.
Molim te.
Ne.
Zašto Iosif ne pomaže?
Zato što je on jučer brisao posuđe.
Danas si ti na redu.
Evo ti.
Što to radiš? Pazi malo!
Dobro.
Previše je vruće. Idi. Idi se igrati s ostalima.
Dodaj!
Što je onaj broj na ruci?
-Čijoj? -Od glupače.
To je šifra.
Za što?
Sve je to paravan.
Glumi da je bole leđa i da ima bolove posvuda,
a zapravo je tajna agentica.
Protušpijunaža.
Mislim da joj je stožer u zgradi.
Ulazi uz pomoć šifre.
To je istina?
Kunem se, vidio sam da noću silazi onamo. U podrum.
Kao Batmanova špilja.
-Kamo ćeš? -Ne tiče te se.
Madam Rosa, našao sam ga.
Progovoriš li, prerezat ću ti grkljan.
Gdje si bio?
Dođi sa mnom.
-Kamo idemo? -Hodaj.
Hamile, sve je teže odgajati djecu u ovome kvartu.
Doista.
No nisam mogla odbiti prijatelja poput dr. Coena.
-Uzmite. Svježe iz Alžira. -Ne, hvala.
Momo! Dođi. Hoćeš?
Odvratne su. Ne.
Mislila sam da bi vam mali mogao tu i tamo pomoći.
Da ima što raditi tijekom ljeta.
U zadnje vrijeme posao baš i ne ide.
Ma samo dva-tri puta tjedno,
ne svaki dan.
I samo ako se budete slagali.
Naravno.
Odakle si?
Musliman iz Senegala.
Ideš u džamiju?
Takav je. Treba mu ruka vodilja.
Dobro bi mu došlo da se malo druži s vama.
G. Hamil,
najčasniji ste muškarac kojeg sam upoznala.
Madam Rosa…
vaše oči i glas još su uvijek prijetvorni.
Prijetvorni? Ma kakvi.
Ako dečko dobro radi,
možete mu dati malu naknadu.
A koliko ste mislili?
Pobogu, vi odlučite.
Što ja znam?
Dođi u ponedjeljak, može?
Nala!
Odsad je kvart Libertà njegov.
Molim?
Zaradi više u tjedan nego ti u mjesec.
Godinama rintam i sad prokleti klinac…
Hej! Dosta je.
Kad zaradiš koliko on, razmislit ću.
A sad mi daj mobitel i gubi se.
Ovo nije igračka.
To je za posao.
Unutra su brojevi svih naših klijenata.
Računam na tebe.
Da, gospodine.
Govno jedno!
Momo, dođi!
Zašto vičeš?
Brže!
Hajde!
Pokreni se!
Što se dogodilo?
Vidi!
-Što radi? -Ne znam. Našao sam je ovakvu.
Kao da je mumija.
Hej!
Ima li koga?
Što radiš?
Pridruži mi se.
Jeste vi ludi? Što to radite?
Zar ne vidite da pada kiša?
Ti ne vidiš.
Naravno da vidim. Jesi glup?
Idemo u kuću, odmah!
Kasniš.
Uzmi kutiju s upaljačima i stavi ih ovamo.
Koji dio Senegala, Mohamede?
Ne zovi me Mohamed. Zovem se Momo.
Što fali Mohamedu? To je lijepo ime.
Ne sviđa mi se. Dugačko je.
Kako želiš.
Iz Diourbela sam.
U blizini Dakra.
To je velik grad?
Ne znam.
Otišao sam odande kao jako mali.
Hej. Dođi ovamo.
Dođi.
Prvo sam prodavao samo tepihe i stare knjige.
Imao sam i dvoje radnika.
A sad prodajem samo plastiku.
Dođi. Pomozi mi.
Primi ovaj kraj.
Lijep je, zar ne?
Lijep i bogat poviješću.
Odavno ga želim popraviti, ali nikako.
Sad mi ti možeš pomoći.
Dođi.
U Kuranu je lav
simbol snage, strpljenja i vjere.
Vjeruješ, zar ne?
Vjera je poput ljubavi. Svaki musliman to uvijek mora imati na umu.
Nisam ni znao da sam musliman.
Doznao sam kad sam išao u školu.
Više ne ideš?
Izbacili su me.
Zašto?
Ubo sam olovkom u vrat dečka koji me maltretirao.
Momo.
Jezik…
Jezik je najbolje oružje.
Nema potrebe zabijati nekome olovku u vrat.
Ja radim po svom.
Momo, što to radiš?
Sve si nas probudio tom bukom.
Babu se uplašio.
Babu, to je bila samo lavica.
Kakva lavica? Nadrogiran si?
-Što to govoriš? -Madam, nadrogirao se.
Da se nisi usudio, dobro?
Da se nisi usudio.
To je tvoja lavica,
ona koju već poznajem, zar ne?
Da.
Ali sad dolazi samo radi tebe?
Nemoj više govoriti ostalima da bi ih mogla napasti.
Neću, nisam glup.
Igrate se zajedno?
Liže mi lice.
-Gleda me. -Dosta s time!
Sišao je s uma.
Momo, molim te, izađi malo.
Iznesem ti sve probleme koje mi je prouzročio, a što ti napraviš?
Potičeš ga?
Svi ste vi ludi.
Smiri se i slušaj.
Ne, slušaj ti mene.
Kažeš mi da zbog srca moram biti smirena i opuštena.
A onda mi u kuću dovedeš huligana.
Rosa, još je dijete.
Kakvo dijete? Nije normalan.
Lud je skroz naskroz.
Nije on kriv. Naslijedio je od nekoga.
Mame, tate… tko će ga znati.
Mogao bi se došuljati jednu noć, prerezati grkljan meni
i nekome od djece.
-To mu je u krvi. Moramo biti oprezni. -Dosta!
Šuti!
Kako se usuđuješ govoriti i pomisliti tako nešto?
Uz sve što si prošla…
Samo sam htjela reći da oni drukčije razmišljaju.
Ne pljujem ni po kome.
Činiš mi veliku uslugu.
Znam da ti je na teret.
Ali, molim te, Rosa.
Pametna si žena. Čega se bojiš? Lavice?
To je njegova potreba za zaštitom, nježnošću i ljubavi.
Što želiš da radim?
Da mu ližem lice svaku večer prije spavanja?
Samo mi je još to trebalo, lavica.
Hvala ti.
-Idemo. -Želim vidjeti.
Ne, nemaš što vidjeti. Idemo na drugu stranu.
Idemo!
Hajde, idi u kuću, ja ću odmah doći.
Što radiš ovdje?
Što želiš?
Kakvo je ovo mjesto?
Van! Idi kući!
Ne.
Ne želim nikoga ovdje. Nikoga!
Izlazi!
I ja sam voljela crtati u tvojim godinama.
Pokažeš mi?
Znaš, ondje dolje
osjećam se sigurnom.
Zašto?
Tako.
Možeš ostati koliko želiš.
Večeras možeš spavati u Iosifovoj sobi
da imaš više mjesta.
Ako želiš.
Prestani. Hoću spavati.
Rekao sam da prestaneš! Probudit ćeš Babua.
-Što je bilo? -Ništa. Ne glumi da ti je stalo.
-Reci mi ili ću te izlemati. -Nedostaje mi mama.
Ma zaboravi.
Želim je.
Ali ona ne želi tebe. Napustila te.
Nije istina. Vratit će se.
Zašto si takav kreten? Tebi ne nedostaje mama?
Mene moja mama nije napustila.
Umrla je.
Nije više htjela biti kurva. Moj je tata podivljao.
Imao sam šest godina.
S njom sam proveo najbolje godine života.
Zar ne vidiš? Isti smo.
I tebi nedostaje.
Ne, nismo isti. Nimalo.
A sad spavaj. Ili ću te nalemati.
Hajde. Probaj, kukavice.
Nisam kukavica, draža mi je kuhana riba.
Kuhana riba izgubi okus.
Budi muško.
Dobra je, zar ne?
Uzmi.
Za prva dva mjeseca. Uživaj.
Hvala.
Dođi.
Sviđa ti se? Tvoj je.
BRZINA
Mlad sam, preda mnom je cijeli život.
Znam.
Neću se ulizivati sreći.
Ako se pojavi, odlično.
Ako ne, koga briga?
Nas dvoje nismo ista rasa.
Pažljivo, dečki.
Da. Uhvati me.
Što je to? Što to pušiš?
-Okus jagode. -Jagode?
-Ne sviđa ti se? -Ispuhuj na drugu stranu.
Odvratno. Jagoda?
Dim treba imati miris duhana, ne voćne salate.
Nikad neću prestati pušiti.
Zato što nisi disciplinirana.
Nikad nisam bila. Nikad.
Kamo ćeš?
Na zahod.
Lola je živjela na katu ispod nas.
Dok je bila muško, bila je boksački prvak, poluteškaš.
U kvartu su je poštovali jer bi im u suprotnom razbila facu.
Što je?
Moj tata. Sjetio se mojeg rođendana.
-To je dobro, ne? -Ne.
Znam da je to samo izlika. Želi upoznati Babua.
Želi unuka, ne kćer.
Nema šanse da idemo u Galiciju.
Kad će se vratiti?
Idem vidjeti gdje je.
Nas dvojica protiv Momoa.
Pazi, uhvatit ću te. Imam te.
Hajde, uhvati nas! Ne možeš. Prebrzi smo.
Momo, ne mogu je pronaći. Dođi sa mnom.
Ti idi onuda, a ja ću ovuda.
Ljubavi?
Pa gdje je?
Ljubavi?
Madam Rosa?
Ljubavi?
Madam Rosa?
Madam Rosa!
Madam Rosa, čuješ me?
Hej, što radiš ovdje?
Evo što sam našao.
-Moje cipele. Ali kako? -Ljubavi?
Ljubavi?
Gdje si bila? Nestala si.
Što…
Jako je vruće, trebala je svježeg zraka. Zar ne?
Da. Tako je.
Istina.
Idući mi put reci.
Uplašila si nas.
Oprosti.
Idemo, kasno je.
Nisi loš.
Obično sam dobar u onome što ne podnosim.
-Onda ćeš biti odličan u školi. -Osim toga.
Jesi li se ženio, g. Hamil?
Naravno.
Imao sam predivnu suprugu.
-A gdje je? -Bog ju je uzeo k sebi.
Počivala u miru.
Nisi usamljen?
Imam tepihe i knjige.
No njih ne možeš grliti.
Što želiš reći?
Star si i sam.
Madam Rosa je stara i sama pa…
Pokušavaš nas spojiti?
Zašto ne? Dovedi je ovamo i malo ljubi.
Tako ću je se riješiti.
Baš si velikodušan.
Problem je što se ne mogu oženiti židovkom.
Madam Rosa više nije židovka. Samo je stara.
Starci su previše sebični da bi živjeli s drugom osobom.
Dobro. Pokušao sam.
Cijenim trud.
-„Ken“, ne „sen“. -Ken.
Bravo.
Madam Rosa?
-Madam Rosa! -Stepenice. Na stepenicama je!
Tko?
-Madam Rosa, otvori. -Makni se!
-Pusti me unutra. -Uzmi kofer.
Idi po Lolu! Požuri se! Madam!
Tiho!
Momo, što se zbiva?
Ne odgovara i ne otvara vrata.
Ljubavi? Ljubavi, otvori vrata.
Što radiš unutra?
-Stepenice. -Ljubavi?
-Stepenice… -Što se zbiva, ljubavi?
-Stepenice… -Ne, ne, smiri se.
U redu je. Ne brini se, to sam ja.
-Stepenice… -Momo.
-Momo, zovi dr. Coena. -Dobro.
Rosa je bolje.
Smirila se i prisebna je.
Što je s njom?
Ne znam. Moglo bi biti svašta.
Umorna je.
Moram je naručiti na snimanje glave.
Da provjerimo krv, kisik…
Nema dobar protok u glavi.
A zatim…
moram misliti na tebe.
Zašto? Sad mi je dobro ovdje.
Misliš da će se oporaviti?
Ne znam.
A da se pomolimo?
Ja ću moliti.
Ti moli, ja idem vidjeti kako je.
Madam Rosa, što radiš ovdje?
Vrati se u krevet. Hladno je.
Ne, dobro mi je ovdje. Ne brini se.
Nije mi se više dalo biti u krevetu.
A kad sam ovdje, mogu razmišljati, kontemplirati.
Iosif kaže da je ovo Batmanova špilja.
Ima pravo.
U Auschwitzu sam se skrivala ispod dasaka u podu.
To je bilo moje utočište.
Kao ovdje dolje. Bila sam tvojih godina.
Housewitch?
To ime tebi ništa ne znači.
I bolje.
Ne obaziri se na to što govorim.
Već sam stara.
Dođi ovamo.
Ovo sam kupila davno na tržnici.
To su mimoze, vidiš?
Prije rata moji su roditelji unajmili kuću s vrtom poput ove blizu Viareggia.
U proljeće su mimoze bile prepune žutih cvjetova.
Bile su tako lijepe da su mi navrle suze.
Odrekla bih se svih sjećanja samo da zadržim ovo.
Momo, ma što se dogodilo, ne želim završiti u bolnici.
Govorim tebi jer, iako si opak,
da ne kažem mali gad,
znam da držiš do riječi.
-Ne želiš ni ako bude neophodno? -Ne.
Znam kakvi su liječnici.
Muče te kako bi si mogli staviti orden na dupe.
Provode pokuse na ljudima, vjeruj mi. Iskusila sam to.
Ne želim to opet prolaziti.
Obećaj mi.
Obećavam.
Reci na hebrejskom. Bolje je.
I ja bih htio u školu.
No Madam Rosa kaže da bi me odmah uhvatili.
Jer nemam dokumente.
Blago tebi.
-Spava? -Ne znam.
Kako je vrijeme prolazilo,
imala je sve više uspona i padova.
Neke je dane bila prisebna
pa bi uspjela spraviti šarana na židovski način bez brljanja.
No bilo je dana kad bi se povukla u svoj svijet i zašutjela.
A ja bih iskoristio priliku da nađem nove klijente.
Odlazim.
Vidimo se.
Kako ide ona melodija?
I Babu je zna odsvirati, a ja ne znam.
Nedostajat ćeš mi.
Ti meni nećeš.
Napokon ću imati sobu za sebe.
Rekao sam ti da će se vratiti.
I meni će nedostajati.
Ali moramo biti sretni zbog njega.
Kad izgubiš nadu
dogodi se nešto lijepo.
To je utješno.
Nije kriv ventilator za ovu nesnosnu vrućinu.
Lakše malo!
Pričao sam ti o Jadnicima, ne?
Kako nas Victor Hugo uči da je sve relativno.
Posebice dobro i zlo.
Ovisi o ljudima koje susrećeš i kako ih slušaš.
Momo, znam što radiš u školi i u kvartu.
O čemu ti to?
Znam ljude s kojima se družiš i za koga radiš.
Misliš da su ti oni sad obitelj
i da je to najbolje rješenje za život pred tobom, ali nije.
Tužit ćeš me?
Ne pada mi na pamet.
To te ne bi promijenilo.
Želim da preuzmeš odgovornost.
Koji vrag hoćeš? Nisi mi tata!
Ne trebam ništa od tebe!
JADNICI
Moram vam reći nešto važno.
Odlučila sam prihvatiti tatin poziv.
Zbilja?
Idemo u Galiciju da može upoznati Babua.
Sigurna si?
Nimalo.
Što sam ti rekla? Bez mobitela za stolom.
Nije moj, moj je u dnevnoj sobi.
A čiji je onda?
Gdje si ga ukrao?
Daj mi ga. Hajde, daj mi.
Ništa ti ja neću dati. To je moj mobitel.
Odakle ti?
Zaradio sam ga dilanjem.
Ako ti se to ne sviđa, goni se.
Momo!
-Momo! -Pusti ga.
Nema koristi.
Ne znam koliko joj je vremena ostalo.
No učinio sam jedino što sam mogao.
Rosa će u bolnici dobiti svu potrebnu njegu.
Ne može ostati ovdje.
Sve će češće gubiti svijest.
Treba je nadzirati i pomagati joj.
Ako se nešto dogodi. Razumiješ?
Da.
To je jedina mogućnost.
Predajem se.
Priroda ne zna što je najbolje. Radi i stvara bez logičnog objašnjenja.
Katkad su to cvijeće i životinje.
A katkad…
starica koja ne smije izaći iz bolnice.
Ali obećao sam Madam Rosi,
a ona mi je vjerovala.
Bok.
Tko si ti?
Momo. Glumiš da me ne poznaješ?
Znam da si ljuta.
Znam što želiš.
Nisam idiot.
Vratit ću se. Pomoći ću ti.
Ali kad se vratim, moraš mi pomoći jer ne mogu sam.
Dobro?
Rekli su mi za staru.
Idemo prošetati.
Hajde! Idemo!
Tome služe prijatelji.
Osjećaj se kao kod kuće.
Očekivao sam sina.
Rođendan mu je. Nisam ga vidio mjesec dana. Radovao sam mu se.
No njegova prokleta mama nikad ne poštuje pravila.
Prvo obeća, a onda nazove i smisli izliku.
Obojica smo imali usran dan.
Sad ćemo malo feštati.
Sjedni.
Zaspao si? Sjedni.
U naše zdravlje.
Ne smiješ razmišljati. Gledaj naprijed.
Evo.
I što s tim?
Sve je tu.
Ne razumijem. Daješ otkaz?
Znaš što je tvoj problem?
Ne shvaćaš da zaslužuješ poštovanje koje si zaradio.
Ako odeš, nas smo dvojica završili.
Završio si sa svima.
Je li ti to jasno?
Žao mi je.
Pretjerala sam?
-Tata voli crveno. -Predivna si.
Momo, ostani kod dr. Coena. Obećavaš?
-Bez brige. -Dobro.
ODJEL GERIJATRIJE
Odvest ću te kamo želiš, ali budi tiho.
Ne mogu…
ne mogu više.
Kako je mirno.
Što?
Moramo ići.
Dobro jutro!
Vratit će se?
Ne.
-Pij. -Ne.
Moraš piti.
Imam nešto za tebe.
Zatvori oči.
Možda ih više ne otvorim.
Onda ih nemoj zatvoriti.
-Što je to? -Mimoze.
Divne su.
Divne.
Nisam mogao naći prave.
Ovo je najljepši dar koji sam ikad dobila.
Dobar si dečko.
Ako želiš, možeš doći živjeti sa mnom.
Bit ćemo sretni zajedno.
Sjedni, donijet ću ti vode.
Momo?
Trebao si biti kod Coena.
Momo?
Čekaj! Kamo ćeš?
Momo?
Momo!
Stani!
Momo, otvaraj vrata.
Momo, otvori! Što radiš?
Što se zbiva, Momo? Otvori vrata!
Čekat ćemo te ondje.
Kad ti ponestane riječi
Ovdje sam
Možda su jedine dvije riječi Koje će ti ikad trebati
Ovdje sam
Kad učiš preživjeti
I prihvaćaš nemoguće
Nitko ti ne vjeruje
Ja da
Ja ne znam
Kakva ti je sudbina
Ali ako želiš, ako me želiš
Ovdje sam
Nitko te ne čuje
Ali ja da
Kad zalutaš
Ovdje sam
Bježiš ili ne daš nikome ni blizu
Ovdje sam
Kad je gore biti nevidljiv
Nego ne biti živ
Nitko te ne vidi
Ja da
Ja ne znam
Kakva ti je sudbina
Ali ako želiš, ako me želiš
Ovdje sam
Nitko te ne vidi
Ali ja da
Tko se voli zna
Za ljubav su potrebne čarolija i stvarnost
No katkad trebaš samo ono
Što već postoji
U životu pred nama
Ja ne znam
Kakva ti je sudbina
Ali ako želiš, ako me želiš
Ovdje sam
Nitko te ne vidi
Ja da
Nitko ti ne vjeruje
Ali ja da
Film je dovršen tijekom pandemije Covid-19.
Hvala cijeloj ekipi što je dala sve od sebe da uspijemo.
Prijevod titlova: Aleksandra Ščukanec