Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אה, כן.‬
‫אני רוצה את התינוקת שלי בחזרה.‬
‫פשע כל כך נורא…‬
‫המכנסיים לא עולות?‬
‫בדיוק. "מרסק השומן 2000" החדש.‬
‫אוי, חרא!‬
‫- זוכת פרס המחזאות "30 מתחת ל־30"‬ ‫ ראדה בלנק -‬
‫מה דעתך על אישה לקראת גיל 40?‬
‫ארבעים? חמודה, 40 זה שום דבר.‬
‫את? כמעט בת 40?‬
‫אני התחלתי לחיות בגיל 40.‬
‫לעזאזל, את כל כך זקנה, מיס בי?‬
‫ארבעים?‬
‫ארבעים זה אומר… שאת עסיסית שם למטה.‬
‫שיט, חשבתי שאת בת 30,‬ ‫אולי אפילו 35, אבל 40?‬
‫לעזאזל, זה פשוט… זה פשוט מטורף.‬
‫שיט!‬
‫כשרווקה מגיעה לגיל 40,‬
‫היא כמו פרי שנושר מהעץ לקרקע‬
‫כדי שהחרקים יאכלו אותו.‬
‫תודה.‬
‫על לא דבר.‬
‫שבעים, לעומת זאת?‬
‫תתקשרי כשתהיי בת 70‬ ‫ולא תוכלי לשלוט ביציאות שלך.‬
‫לעזאזל.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫רגע. נו, בחייך.‬
‫בחייך, אדוני, אתה רואה שאני עומדת כאן.‬
‫בבקשה? אני מאחרת.‬
‫תודה רבה.‬
‫אימא שלך תהיה גאה בך.‬
‫אימא שלי מתה.‬
‫סליחה.‬
‫בסדר. סליחה.‬
‫- נא לא לדבר עם הנהג כשהאוטובוס בתנועה -‬
‫סליחה. מצטערת. סליחה.‬
‫היי, זה אחיך.‬
‫עברה שנה, אז לא נראה לך‬ ‫שאנחנו צריכים לטפל בדירה של אימא?‬
‫טוב, תחזרי אליי.‬
‫תודה.‬
‫נהדר.‬
‫אוי, שאני אמות.‬
‫נהדר.‬
‫סליחה, אדוני?‬
‫אדוני? אתה חושב שאולי אוכל לקפוץ החוצה‬ ‫לפני שתכניס את האנשים?‬
‫אני ממש מאחרת. פשוט אקפוץ לפני ש…‬
‫מתנצל על העיכוב, חברים,‬
‫אבל הגברת פה לא מעוניינת‬ ‫שאעזור לאנשים עם מוגבלויות.‬
‫נו, באמת!‬
‫אני… זה לא שאני…‬
‫אני לא… לא אמרתי את זה.‬
‫לא, בבקשה. לך על מה שהתכוונת לעשות.‬
‫תודה. תודה רבה. בבקשה.‬
‫לעזאזל.‬
‫לא!‬
‫"עקרב מטומטם ואף דביל‬
‫עוקצנותך לא מאפשרות לנו לזרום בשביל‬
‫ואתה, מזל מאזניים חרטטן‬
‫רמאי ואף שקרן מחורבן‬
‫עוף מפה, לא מאמינים לך כבר מזמן‬
‫ואתה, מר מזל תאומים‬
‫הרי אתה נשי עמוק בפנים‬
‫לא יכול להתמודד עם תחת גדול משלי‬
‫רואה אותי? אני ממוקדת‬
‫גופי אחוז תשוקה יוקדת‬ ‫רק לאדם שאמון אני אליו רוכשת‬
‫למה? כי אני דג־דג־דג־דגן"‬
‫וואו.‬
‫קדימה, חבר'ה. מחיאות כפיים לאיליין.‬
‫תודה.‬
‫תודה. תודה ששיתפת את זה, איליין. באמת.‬
‫טוב.‬
‫עוד מחשבות על איזה מחזה אנחנו רוצים לכתוב?‬
‫רוזה?‬
‫אני אומרת שנלך על מדע בדיוני.‬
‫למשל?‬
‫למשל ענן כחול ומשונה יורד מהשמים,‬ ‫ומוריד גשם על כולם, כן?‬
‫אבל למוחרת, כל גבר שנרטב בגשם‬
‫מתעורר בלי זין.‬
‫אז, כאילו, סוג של תעלומה בדיונית.‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫לא. אנחנו צריכים ללכת‬ ‫לכיוון של פוליטיקה גזענית.‬
‫גבר שחור מזיין בחורה לבנה ומת.‬
‫וזה פוליטי כי…?‬
‫כי ואגינה לבנה זוממת להרוס משפחות שחורות.‬
‫נשבע לך, אימא שלי תהרוג אותי‬ ‫אם רק אגע באחת, את מבינה?‬
‫אז אתה נחשב למת, אחי.‬
‫טוב, חבר'ה, אפשר לקבל רעיונות‬ ‫שלא קשורים לאברי מין?‬
‫אתם יודעים,‬ ‫למקרה שסבתא של מישהו תרצה לבוא למופע.‬
‫למה? סבתא שלי מתה על ביצים.‬
‫מצחיק מאוד. טוב, בסדר גמור.‬
‫תעשו צחוק. רק תזכרו, זה המחזה שלכם.‬
‫הוא יהיה מה שתכניסו לתוכו.‬
‫אם לא תשימו בו כלום, הוא יהיה כלום.‬
‫כמו הקריירה שלך?‬
‫אאוץ'.‬
‫באמת, איליין?‬
‫חיפשתי עלייך בגוגל.‬
‫הפעם האחרונה שעשית משהו הייתה בשנת 2010?‬
‫בשנת 2012, ולא מפיקים את זה‬ ‫כי אנשים לבנים פוחדים מהאמת.‬
‫נכון, מיס בי?‬
‫רוזה, תודה, אבל זה לא קשור אליי.‬
‫רוזה, "אחי", תפסיקי להתחנף אליה.‬ ‫את לא הולכת לרדת לה.‬
‫לכי תזדייני. מותר לי לפנטז.‬
‫אלוהים, איליין, למה את כל כך שלילית?‬
‫אני רק אומרת…‬
‫למה שמישהי שלא כתבה להיט אמיתי‬ ‫תלמד אותי איך לכתוב מחזה מזוין.‬
‫היא לא טיילר פרי.‬
‫למעשה אני מעריכה זאת. תודה.‬
‫בגלל זה היא מלמדת בבית ספר,‬
‫מאחרת כל יום,‬ ‫כשבעצם אף אחד לא רוצה להיות פה.‬
‫אמרתי לך שהיו 20 נכים‬ ‫על האוטובוס שלי היום, בסדר?‬
‫אבל את יודעת מה?‬ ‫איליין, אנחנו לא בסרט "סיכון מחושב".‬
‫את יכולה ללכת מתי שתרצי.‬
‫ודרך אגב, יש לי הפקה בדרך. תודה.‬
‫רק אומרת.‬
‫הפקה חובבנית.‬
‫זה אפילו לא תיאטרון קהילתי. בחייך.‬
‫איליין, שבי.‬
‫מה אמרת?‬ ‫-רוזה, אל תטרחי.‬
‫אמרתי לך להושיב את התחת כפוי הטובה שלך.‬ ‫עכשיו, יא זונה.‬
‫מה?‬ ‫-שיט!‬
‫טוב, חבר'ה. תשתקו.‬
‫כעת, בנות…‬ ‫כלומר, נון-קונפורמיסטיות מגדריות.‬
‫תגרמי לי לשבת, חתיכת לסבית.‬
‫חבר'ה, אפשר להירגע ולעשות אומנות בבקשה?‬
‫אני אמורה לפחד‬ ‫כי את נראית כמו ג'סטינה ביבר?‬
‫אוי, לא.‬ ‫-אני לא מפחדת.‬
‫את עדיין כלבה, יא כלבה.‬
‫שיט!‬
‫רוזה, לא!‬ ‫-שיט, הן רבות!‬
‫תוציאי לה את הציצי!‬
‫תתקשרו לאבטחה!‬
‫חבר'ה, בחייכם!‬
‫תלשי לה את התוספת שיער!‬ ‫-די!‬
‫תלשי לה את התוספת שיער!‬
‫תפסיקו עם זה!‬
‫זין על "טיים־אאוט ניו יורק"!‬ ‫את הגרסה השחורה של שייקספיר.‬
‫כמו ראדמוס פריים הרובוטריקית,‬ ‫תקומי ותקטלי את כל השקרני־כוסיות פה!‬
‫אלוהים.‬ ‫-את בסדר?‬
‫תודה. כן.‬ ‫-את בסדר?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫לא משלמים לי מספיק בשביל החרא הזה.‬
‫היי! הגעתם לארצ'י צ'וי.‬
‫תעשו מה שצריך לעשות. צ'או!‬ ‫-נהדר.‬
‫איפה אתה לעזאזל, ארצ'י?‬
‫אני אהרוג או אזיין‬ ‫את אחד הילדים הארורים האלה.‬
‫ארצ'י, מה עם ההפקה הקהילתית שלי?‬ ‫מה אני צריכה לעשות?‬
‫לכתוב מחזמר על עבדים?‬ ‫מחזה עם שחקנים לבנים בלבד?‬
‫כאילו, למי אני צריכה למצוץ?‬
‫איליין.‬
‫הי, אייברי. מה?‬
‫איליין בטח הייתה נרגעת‬ ‫אם היית מחמיאה לשיר המטופש שלה.‬
‫אתה צודק.‬
‫למה את שותה את הזבל הדיאטטי הזה?‬
‫אני מעדיף שיש מה לתפוס.‬
‫תודה. לא.‬
‫אייברי, זה לא הולם.‬
‫אני המורה שלך.‬
‫אהיה בן 20 בעוד שבועיים.‬
‫אני בטוחה.‬
‫כל כולך.‬
‫תעזור לי. בבקשה, תעזור לי.‬
‫- תיאטרון יו־אומוג'ה לקול השחור -‬
‫כשקיבלתי את השיחה…‬
‫הרגשתי שהביצים שלי מתכווצות.‬
‫כשקיבלתי את השיחה…‬
‫חשבתי "לעזאזל, דרלין…‬
‫זה דפוק לגמרי".‬
‫אני צריך דקה.‬
‫דקה?‬
‫בחייך, בנאדם.‬
‫- סצנת התיאטרון: פורסט אומוג'ה פטרי‬ ‫הוא כוח שאין להתעלם ממנו -‬
‫- "היי, איש לבן!" ־ הפקה מקורית חדשה‬ ‫של תיאטרון יו־אומוג'ה -‬
‫- "הגרושה השחורה" –‬ ‫המחזה הטוב ביותר 2003 -‬
‫זה פצ'ולי?‬
‫הריח נהדר. מריח נפלא.‬
‫פורסט, תודה שאתה נפגש איתי ברגע האחרון.‬
‫רציתי לדבר איתך על הפקת הסדנה שלי איתך…‬
‫עם תיאטרון יו-אומוג'ה. כן.‬
‫זה נכון…‬
‫תיאטרון של שחורים הוא לרוב נטול משאבים‬ ‫ולא ממומן כראוי.‬
‫אבל זה…‬
‫חשוב ש…‬
‫שאעבוד עם אנשים כמוני.‬
‫בכל זאת, הסוכן שלי חושב‬ ‫שבשלב הזה בקריירה שלי,‬
‫אתה יודע, זכיתי ב־"30 מתחת ל־30"…‬
‫כן, זה היה לפני כמה שנים,‬ ‫אבל באמת זכיתי בפרס הזה.‬
‫הוא חושב שאולי מן הראוי‬ ‫שארים הפקה קהילתית של המחזה,‬
‫במקום הפקה חובבנית.‬
‫ותמורת תשלום, לא יודעת, ‬ ‫שיוכל לממן את שכר הדירה שלי…‬
‫יהיה נחמד.‬
‫אולי.‬
‫בסדר.‬
‫אני אמורה…‬
‫סליחה, הברכיים שלי קצת לא בכושר.‬
‫אבות אבותינו, הם תמיד איתנו,‬
‫תמיד מתבוננים בנו, אני סומך עליהם.‬
‫הם אמרו לי, "למרות האתגרים הרבים‬
‫עליי לשמר את התיאטרון הזה".‬
‫ועכשיו, הם מזכירים לי שמה שאנו יוצרים כאן‬
‫חדור רוח מטרה.‬ ‫-כן.‬
‫ולא לשם רווח.‬
‫אבותינו אמרו את זה?‬
‫הם לא רוצים שאשלם שכר דירה?‬
‫אפשר לנסות את אבותיי שלי הפעם?‬
‫לי יש דודה קארן ואני בטוחה‬ ‫שהיא רוצה שאשלם שכר דירה.‬
‫לא? בסדר, אני ארד מזה.‬
‫נחשי מי הזמין סוף סוף שני כרטיסים ליוון?‬
‫אנטוניו בחר את החוטיני התואם שלנו.‬
‫בכל אופן, תפגשי אותי במרכז העיר בעוד שעה.‬ ‫אני רוצה שתפגשי מישהו.‬
‫זה יכול לחולל מהפך.‬
‫אה, ותגיעי בזמן!‬
‫את יודעת מה הכתובת, נכון?‬ ‫טוב, ותנסי להתלבש יפה קצת.‬
‫נתראה עוד מעט.‬
‫אוי, שיט!‬
‫אולי סוף סוף תסכימי‬ ‫שמישהו יבוא אלייך הביתה הלילה?‬
‫עבר הרבה זמן מאז שהכנסת מישהו לשם.‬
‫וכשאני אומר "לשם", אני מתכוון ממש לשם!‬ ‫-כן, הבנתי אותך. תודה.‬
‫נשבעתי לשמור על סודיות.‬
‫קדימה, את יכולה לספר לי.‬
‫טוב, אבל אף מילה.‬ ‫-לא.‬
‫מייקל ואני משקיעים‬ ‫בחידוש רב־גזעי של המחזה "גדרות"! ‬
‫אלוהים! של אוגוסט וילסון? זה אלמותי.‬
‫אני יודעת ועכשיו בקטע של אינטגרציה.‬
‫לא, אני לא מעוניינת.‬
‫מתפתה?‬ ‫-לא!‬
‫אני הולכת לאבד 40 עד 40.‬ ‫אני בדיאטת שייקים, אחי.‬
‫אה, בגלל זה הבל הפה שלך…‬
‫מה?‬
‫אז ייתכן שיש לנו הזדמנות.‬
‫לטבוע בים של נשים לבנות זקנות?‬
‫מאחורי הגברות.‬
‫זה ג'יי ויטמן.‬ ‫-אני יודע.‬
‫למה שיהיה לי אכפת מג'יי ויטמן?‬
‫בין משקה למשקה וניסיון למשש לי את התחת,‬
‫הוא אמר שהתפנתה להם משבצת ברגע האחרון.‬
‫אז?‬
‫אז אולי זו הזדמנות להעלות את ההצגה שלך.‬
‫את יודעת שמחזאיות שחורות‬ ‫זה דבר לוהט עכשיו.‬
‫או שאת מעדיפה את הגג הדולף‬ ‫של יו-אומוג'ה מעל ההפקה שלך?‬
‫ג'יי ויטמן מפיק רק מחזות פורנו עוני שחור,‬ ‫ושלי לא כזה.‬
‫יופי, אז הפסקתי לאונן,‬
‫התלבשתי וסירבתי‬ ‫לצלעות העסיסיות האלה לחינם?‬
‫נכון שמישהו כמעט דקר אותך היום?‬ ‫-לא!‬
‫דחפו אותי נמרצות.‬
‫הם ילדים טובים, כן?‬
‫"ארצ'י, איפה ההפקה הקהילתית שלי?"‬
‫אני מעדיפה לעשות הפקה חובבנית‬ ‫עם פורסט ואבות אבותיו הקמצנים‬
‫מאשר לסבול את ג'יי ויטמן.‬
‫תקשיבי, נתתי לאיש הזה למשש לי את התחת,‬ ‫אז תמצצי סוכריית מנטה‬
‫ותבררי מה יש לו להגיד.‬
‫אבל למה שאני…‬
‫אני יודעת שאתה לא מנסה…‬
‫לך תזדיין.‬ ‫-משתפר!‬
‫אני לא מפחד ממחלוקות.‬
‫ההפקה על טהרת המין הנשי‬ ‫של "12 המושבעים" זה רעיון שלי,‬
‫אבל פרה חיה על הבמה?‬
‫מצטער… הגבול שלי עובר בחרא טרי של פרות.‬
‫ראדה! סליחה, גבירותיי.‬
‫ראדה! היי!‬ ‫-מה שלומך?‬
‫מתחנף לפטרוניות, כרגיל.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-יופי.‬
‫ארצ'י אמר לי שאת מלמדת.‬
‫אני מלמדת כבר הרבה זמן.‬
‫אבל התיאטרון מתגעגע אלייך.‬
‫באמת?‬
‫הוא מחפש אותי? כי כבר הייתי כאן.‬
‫ארצ'י התעקש שאקרא את המחזה שלך.‬
‫יופי. תודה.‬
‫הוא…‬
‫כן?‬
‫אולי תספרי לי עליו במילים שלך?‬
‫בסדר.‬
‫"שדרות הארלם" מספר על בחור שחור צעיר‬
‫שיורש חנות מכולת מהוריו שמתו,‬
‫ומתאר את מאבקו לשמור על העסק‬
‫בעזרת אשתו המקסימה…‬
‫והאקטיביסטית.‬
‫זה הכול?‬
‫לא.‬
‫זה עוסק בג'נטריפיקציה.‬
‫ועל האופן שבו הזוג הצעיר הזה נאבק ל…‬
‫לא אהבת את זה.‬ ‫-הרעיון חזק.‬
‫אבל?‬
‫זה צלצל קצת לא אותנטי.‬
‫טוב. תודה על ההערה. אני מעריכה את זה.‬
‫אבל יש בו משהו.‬ ‫-טוב.‬
‫חבל שאת נרתעת מהאפלה.‬
‫כלומר, אם בכוונתך לקרוא לזה "שדרות הארלם",‬
‫את צריכה לתת לי "שדרות הארלם".‬
‫הייתי צריכה לכתוב על אם בת־עשרה‬ ‫שמזריקה לעצמה בסמטה.‬
‫לא!‬
‫לא. לא, את מפספסת את הרעיון שלי.‬
‫אני מדבר על ג'נטריפיקציה.‬
‫השינויים בהארלם השחורה‬ ‫שנכבשת על ידי היפסטרים לבנים.‬
‫אבל המחזה שלך לא נוגע בזה.‬
‫שאלתי את עצמי,‬ ‫"האם באמת אדם שחור כתב את זה?"‬
‫בואי, תראי, מותק.‬ ‫-כן.‬
‫בהחלט יש מסר חזק מתחת לכל המילים האלה…‬
‫כל המילים האלה.‬ ‫-אבל צריך לעבוד על הכתיבה.‬
‫החדשות הטובות הן…‬
‫אני עדיין צריך כותב למחזמר שלי‬ ‫על הארייט טאבמן.‬
‫בסדר.‬
‫זה… זה נהדר.‬
‫זה נהדר.‬
‫היי, ג'יי!‬
‫לעזאזל.‬
‫אני בסך הכול רוצה להיות אומנית.‬
‫אימא, בבקשה.‬
‫אימא, בבקשה. תגידי לי מה לעשות.‬
‫"לאן המחזור שלי נעלם?‬
‫אוי, לעזאזל, הינה הוא כאן‬
‫ממש ליד הבטן המנופחת והזרם המחורבן‬
‫איפה שמתי את מפתחות הבית?‬
‫למה כואבים לי הקרסוליים?‬
‫כאבי גב משתקים לי ת'רגליים‬
‫אז למה התחת שלי חרמן אחר הצוהריים?‬
‫למה בא לי להשתין כל היום?‬
‫למה הצעיר באוטובוס קם להציע לי מקום?‬
‫למה העור שלי כל כך יבש?‬
‫למה הפה שלי לפהק מתעקש?‬
‫למה שולחים לי ערכות מיסכנות?‬
‫למה התחת שלי חסר סבלנות?‬
‫אני צעירים מעדיפה‬
‫אבל כבר בעשר בערב אני יותר מדי עייפה‬
‫למה הברכיים שלי כותבות המחאות ‬ ‫שהגב שלי לא יכול לפדות‬
‫למה אני חושבת שתיכף אפליץ‬ ‫אבל התחת שלי תוכניות מריץ?‬
‫למה רוב ההיפ־הופ גורם לי להרגיש שאני מתה‬
‫מתי השיר הזה כבר הולך קיבינימטה?‬
‫כן, ניסיתי להרבות לרקוד‬ ‫אבל הברכיים לא נותנות לי‬
‫ככה זה בגיל 40, אחיי השחורים!‬
‫ככה זה בגיל 40!"‬
‫לעזאזל.‬
‫אנטוניו, תבחר כבר וילה על החוף,‬ ‫ואני אשלם, טוב?‬
‫אני לא יכול, אני פוגש את ראדה.‬
‫היא עדיין שברירית מאוד,‬ ‫מאוד מיס־סופיה־אחרי־הכלא, הבנת?‬
‫היא צריכה עידוד.‬
‫אוי, שאני אמות. מותק, אחזור אליך. ביי.‬
‫בואי הנה! היי!‬ ‫-היי.‬
‫אני בסדר, אבל תקשיב,‬
‫אני צריכה לדבר איתך על משהו.‬ ‫-גם אני.‬
‫אתמול בלילה…‬ ‫-אתמול בלילה היה מטורף.‬
‫משהו קרה אחרי…‬ ‫-אל תדאגי בקשר לזה.‬
‫אני יודעת, אבל משהו קרה…‬ ‫-תקשיבי!‬
‫ראדה, אני חושב שיש דרך‬ ‫ליישר את ההדורים עם ויטמן.‬
‫אם רק נוכל…‬ ‫-"ירדתי במחלף 145 ותנחש מה?‬
‫מה?‬ ‫-היה שם בחור לבן ורזה עם תחת של בהמה.‬
‫עמד שם עם פרחה לבנה‬
‫כשהעיניים שלה פגשו את שלי‬ ‫היא הסיטה את מבטה כמו מבושה‬
‫בטח הייתה ביניהם אהבה אמיתית‬
‫או שלכלבה היה פטיש לתחת של בחורה שחורה‬
‫אבל ישבן־בן־בן, צבוע בלבן‬
‫מחובר לזרג ורדרד וכשיר‬
‫זה גורם לי לפצוח בשיר.‬
‫גבר לבן עם תחת של אישה שחורה‬
‫איך אתה נושא את כל זה מאחור?‬
‫מה נסגר?"‬
‫כן, מה נסגר?‬
‫תראה, פשוט… פשוט תחשוב על זה.‬ ‫-מה? לחשוב על מה?‬
‫על מה את מדברת?‬
‫תחשוב על זה שאעשה היפ־הופ.‬
‫מה תעשי לו?‬
‫בא לי להכין מיקסטייפ.‬
‫על תחת של גבר לבן?‬
‫לא, על נקודת המבט של אישה בת 40.‬
‫ואגינה יבשה, ציצים נפולים. פספסתי משהו?‬
‫ארצ'י, איפה ביליתי את רוב זמני בתיכון?‬
‫עם החרטות שלך.‬
‫לא, הייתי בקפיטריה,‬
‫תופפתי על השולחן וחרזתי כל היום, כל הלילה.‬
‫כל ספרי ההלחנה שלי מלאים בחרוזים.‬
‫גבית תשלום מאנשים כדי להתחרות בי‬
‫כי הייתי הראפרית הכי טובה בתיכון.‬
‫מותק, אנחנו לא בתיכון. אנחנו כמעט בני 40.‬
‫אז מה?‬ ‫זה אומר שאני לא יכולה לעשות מוזיקה נהדרת?‬
‫אני יכולה לעשות מוזיקה אמיתית.‬
‫לא הזבל שהתלמידים שלי שומעים.‬ ‫מוזיקה אמיתית.‬
‫מצאתי מפיק־תקליטן מבראונסוויל באינסטגרם.‬
‫שאני אמות.‬
‫קוראים לו די. הוא לא מקבל שיחות.‬
‫לדעתי פשוט מגיעים לשם‬ ‫עם שקית גראס או משהו כזה.‬
‫בכל מקרה,‬
‫המקצבים שלו…‬
‫בחייך, ארצ'י!‬ ‫-בסדר, כן. ראדה.‬
‫אתמול היה קטע רע.‬
‫זה ניסיון ליצור משהו שהוא שלי.‬
‫וכעת אנו חווים התמוטטות קלה.‬
‫משהו שלא תלוי במבקרים או שומרי סף.‬
‫או על ניסיון לחנוק גבר לבן?‬
‫אתה מריח את הפגר המרקיב של החברות בינינו?‬ ‫אני בהחלט מריחה.‬
‫כן, תראי, אני מבין.‬
‫אימא שלך מתה.‬
‫את קצת עצובה, קצת תקועה.‬
‫אוכלת הרבה.‬
‫את באבל, אבל לא סיימת עם תיאטרון.‬
‫מה, אז ישנה גם רשימת "40 מתחת ל־40"‬ ‫שאני לא יודעת עליה?‬
‫טוב, תראי, תעשי מוזיקה בקטנה,‬ ‫אם זה מה שעושה לך את זה.‬
‫תודה. אני מעריכה את זה.‬ ‫-בינתיים,‬
‫אחליק את ההדורים עם ויטמן‬ ‫ותוכלי לשפצר את התסריט שלך. בסדר?‬
‫אלוהים.‬ ‫-הלו?‬
‫ראדה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫מה?‬
‫"שני עכוזים לבנים גדולים ביום אחד‬
‫זה מאלוהים, סימן מיוחד‬
‫מותק, מצטערת לומר‬
‫יש לי חרוזים לכתוב לפני שהיום נגמר"‬
‫ראדה? ראדה!‬ ‫-אתקשר אליך אחר כך, ארצ'י!‬
‫מה את רוצה לעשות?‬
‫היפ־הופ. קפיץ־קפוץ.‬
‫מה זה מיקסטייפ?‬
‫באמת?‬
‫סוף סוף יש לנו, האחיות השחורות,‬ ‫את מישל אובמה,‬
‫ואת רוצה לעשות שטויות במיץ?‬
‫שמעת את זה?‬
‫הארייט טאבמן ירתה בעצמה בעולם הבא.‬
‫- תחנת שדרת רוקאוויי -‬
‫היי, סידרתי פה קצת אצל אימא…‬
‫אבל יש המון דברים.‬
‫מתי תבואי?‬
‫הרבה מהדברים שלך עדיין שם.‬
‫טוב, דברי איתי.‬
‫להתראות.‬
‫די נמצא?‬
‫יו, אימא, מה את צריכה?‬
‫מקצבים. שירים.‬
‫בשביל מה?‬
‫בשבילי.‬
‫מה, את עושה ראפ?‬
‫כן.‬
‫אה, והבאתי את המטבע המקובל.‬
‫אה, בסדר.‬
‫סבבה. איך את קוראת לעצמך?‬
‫מה?‬ ‫-איך לקרוא לך?‬
‫איך קוראים לך?‬ ‫-ראדה… מוס… פריים.‬
‫מה?‬ ‫-ראדמוספריים.‬
‫שיט, כמו אופטימוס.‬ ‫-כן.‬
‫כן. כן, בטח.‬
‫כן, זאת אני.‬ ‫-כן.‬
‫היי, די!‬
‫יו, די!‬
‫זאת ראדמוספריים.‬
‫היא צריכה מקצבים.‬
‫מה החרא הזה?‬ ‫-סליחה.‬
‫אלוהים, מסכנות כפות הרגליים שלך.‬
‫אני בסדר.‬
‫לעזאזל.‬
‫שיט, מה השעה?‬
‫שתיים.‬
‫בלילה?‬
‫איפה די?‬
‫הלך.‬
‫לאן?‬
‫דלת דפוקה מטומטמת. לעזאזל.‬
‫כל הדרך לברוקלין בשביל החרא הזה?‬
‫לעזאזל.‬
‫- תיאטרון קרסנט וג'יי וויטמן מציגים:‬ ‫"המדורה" -‬
‫פשוט תגידי את זה.‬
‫- חזרה סגורה -‬
‫תגידי את מה שהתכוונת לומר לי‬ ‫מהרגע שראית אותי לראשונה.‬
‫בסדר.‬
‫אני אוהבת בשר אדום.‬
‫ברכותיי, ג'וש, זה הלהיט הבא שלך.‬ ‫-אני מנסה.‬
‫אתה נראה נהדר.‬ ‫-בהתחשב בכך שמחצו את צווארי בשבוע שעבר.‬
‫שוב, אני כל כך מצטער.‬
‫אפשר לעזור לך במשהו?‬
‫רציתי להודות לך שלא הגשת תלונה.‬
‫טוב, זו לא הייתה לפיתה כל כך חזקה.‬
‫פילאטיס.‬
‫אני מעריך את נאמנותך,‬ ‫אם כי אני לא ממש מבין את החיבור.‬
‫יש לה קול אמיתי.‬ ‫-היא טובה. היא לא מיוחדת.‬
‫איזה שטויות.‬
‫היא רק צריכה מישהו ש…‬ ‫-עצור.‬
‫ברצינות?‬
‫תחנונים לא הולמים‬ ‫את עצמות הלחיים היפות שלך.‬
‫אתה צריך להפיק תיאטרון,‬
‫לא לתת לאיזה כותבת שחוקה להכביד עליך.‬
‫אבל אולי תוכל לשקול מחדש…‬ ‫-מצטער.‬
‫אין עוד מה לומר.‬
‫ובכן, נכון, הזרע.‬
‫הוא חייב לעבור בין כל השערים השונים,‬
‫כמו חלקי הוואגינה, הפות…‬
‫אבל בכל שער הוא צריך‬ ‫ללחום בנינג'ות מטורפות,‬
‫כמו נינג'ת המנדבושקס, ‬ ‫כי לכלבה היו פעם מנדבושקס.‬
‫כדאי להוסיף טמפון נינג'ה.‬ ‫-אתה יודע מה?‬
‫בכל אופן, אז אחרי כל המכשולים,‬
‫הוא סוף סוף מגיע לווגזילה,‬ ‫מלכת ביציות הוואגינה.‬
‫אבל אני מעדיף ביצילה, אחי.‬
‫זה לא משנה.‬ ‫-עכשיו, טוב?‬
‫המלכה, היא נראית סבבה וזה,‬
‫אבל מר זרעוני שלנו צריך לפתות אותה וזה,‬ ‫אז הוא יכול…‬
‫לגמור כמו גדול.‬
‫הבנת? זאת הכותרת.‬
‫מה… מה דעתך?‬
‫בטח, למה לא?‬
‫מה?‬
‫אמרתי לך.‬
‫חבר'ה, נמשיך בשבוע הבא.‬
‫הראיתי לך. גם לך ולך. ולך בהחלט הראיתי.‬
‫תמשיכו ככה.‬
‫כן. ראיתי אותך, אייברי.‬
‫רוזה, איליין.‬
‫מה המצב, מיס בי?‬
‫אל תקראי לי "מיס בי", בסדר ?‬
‫הדיקן אמר שאני רשאית לסלק את שתיכן מהשיעור‬
‫אחרי מה שקרה בשבוע שעבר.‬
‫לא!‬ ‫-כמה נורא.‬
‫אבל לא אעשה זאת. למה?‬
‫כי על אף שכולנו מעדיפים‬
‫להיות הרחק מהתאורה המזעזעת הזאת…‬
‫לא אני.‬ ‫-התחייבנו לספר סיפור, ‬
‫ולא גרסה של פורנו עוני, בסדר?‬
‫אז אל תחשבי‬ ‫שאם את לא מקבלת את מבוקשך, איליין,‬
‫שהעולם צריך לעצור בשבילך.‬
‫אהבתי את זה, מיס בי.‬
‫או אם מישהו אומר משהו‬ ‫שלא מוצא חן בעינייך, רוזה,‬
‫את יכולה לחנוק אותו.‬
‫את צודקת, פשלה שלי.‬
‫איליין, השיר שלך היה מצוין. בסדר?‬
‫כן?‬
‫כן!‬
‫אבל…‬
‫אל תחשבי שמפני שיצרת משהו‬
‫אנשים בהכרח יעריכו את יצירתך, בסדר?‬
‫אחרת תמצאי את עצמך‬
‫בתור מחזאית שחוקה בת 40‬ ‫עם יומרה מטופשת להפוך לראפרית‬
‫ושלשול בגלל צריכת משקאות דיאטטיים‬ ‫ללא תו תקן של משרד הבריאות.‬
‫זה מה שאתן רוצות מעצמכן?‬
‫שאלתי אם זה מה שאתן רוצות.‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫יפה.‬
‫ראפרית, מיס בי?‬
‫נתראה בשבוע הבא.‬
‫וואו, היא כמו המלכה לטיפה והשופטת ג'ודי‬ ‫בחבילה אחת.‬
‫מה הקטע?‬ ‫-היי, מיס בי.‬
‫היי, אייברי.‬
‫אויש, סליחה. אני חייבת לענות.‬
‫יום טוב.‬ ‫-גם לך.‬
‫אוף, אלוהים המושיע.‬
‫כן, אני אכן המושיע שלך.‬
‫מה קורה?‬
‫אז פגשתי את ויטמן. המחזה החדש שלו זבל.‬
‫בכל אופן, השם שלך הוזכר.‬
‫אז?‬
‫אז שאלתי ישר, "מה קורה עם הבחורה שלי?"‬
‫אז הוא אמר…‬ ‫-רגע, תמתין, ארצ'י.‬
‫הלו? ראדה?‬
‫- די מקצבים: את באה? -‬
‫הלו?‬
‫חתיכת בן זונה.‬
‫סליחה?‬
‫ארצ'י, תן לי לחזור אליך.‬ ‫-לא, חכי!‬
‫זין!‬
‫לא, לא אתה. בחיים לא אזדיין איתך.‬
‫היי.‬
‫המאחסנים מוכנים לאסוף דברים,‬
‫אבל חיכיתי כי אולי תרצי‬ ‫לעבור על הדברים שלה קודם.‬
‫בחייך, מה הקטע?‬
‫היי.‬
‫תראה, אני לא מכירה אותך…‬
‫ואתה בטח לא מכיר אותי‬ ‫אם עשית לי כזה תרגיל היעלמות מחורבן,‬
‫אבל בנאדם, גם אני מברוקלין.‬
‫בסדר? גדלתי ברחוב מאת'ר גסטון בשנות ה־90.‬
‫אני יכולה להבחין בין שלוש דרגות של קראק‬ ‫רק לפי הריח,‬
‫אז אל תתייחס אליי כמו איזו‬ ‫היפסטרית לבנה שנולדה אתמול‬
‫ומנסה לגשש את השטח השחור,‬ ‫כשבעצם באתי מפה, הבנת?‬
‫חתיכת בן זונה.‬
‫אם מלכתחילה לא רצית לעבוד איתי,‬ ‫היית צריך להגיד משהו.‬
‫ואתה יודע מה הכי דפוק?‬
‫אתם, שקוראים לעצמכם "אחים", נותנים ל"אחות"‬
‫ללכת לתחנת רכבת בבראונסוויל לבד ב־02:00.‬
‫זה נשמע לך לעניין?‬
‫לא, זה לא.‬
‫בסדר.‬
‫השעה הייתה 02:10.‬
‫הלכת לקיוסק וקנית צ'יפס.‬
‫הלכת לתחנה. הרכבת שלך הגיעה תוך כעשר דקות.‬
‫ידעתי.‬
‫את נכנסת או לא?‬
‫מה, עכשיו?‬
‫רצית עוד מקצב?‬
‫אולי.‬
‫לא, חכה. האחרון.‬
‫לעזאזל.‬
‫ארצ'י. אלוהים.‬
‫אני ממש מתנצלת.‬
‫הוא פשוט… זה הסוכן שלי.‬
‫עבדתי על פרשנות חברתית‬
‫על הארוטיות בנקודת המבט של הלבנים‬ ‫על הסבל של השחורים ו…‬
‫לא רוצה לדעת על מה אני חורזת?‬
‫אני רק יוצר את המקצבים, גברתי.‬
‫טוב.‬
‫סליחה.‬
‫טוב, אז את נכנסת…‬
‫את נכנסת בשמונה.‬
‫"קבלו סיפור קטן‬ ‫על בחורה שחורה עם הרפס, סוכרת‬
‫שמנה ידועה לשמצה נוסיף לזה התקפי קצרת‬
‫מכל הקראק שהיא הסניפה‬
‫נכון, עכשיו פחות אבל עדיין היא בג'יפה‬
‫אז בלי שחורים שמחים, גם לא אחד או שניים‬
‫רק צילום של ביג מאמא ממררת על ברכיים‬
‫על בנה המת, כוכב כדורסל שכמעט הצליח‬
‫נשמע מספיק דפוק כדי לזכות בקצת מימון‬
‫אז אשלח משהו דפוק, רק בשביל המסך‬
‫הסיפור הכי מטומטם ומלא פאתוס‬ ‫שאי פעם ראיתם‬
‫בטח, גם שחורים יכולים להישגים זה בטוח‬
‫אבל המפיקים הלבנים לא מבינים את הרוח‬
‫כן, זה פורנו עוני, אכתוב קצת פורנו עוני‬
‫יו, אם אני רוצה להצליח‬ ‫כדאי שאכתוב איזה פורנו עוני‬
‫אוהבים את החרא הזה?‬ ‫כן, אני יכול להוסיף לכם עוד‬
‫חבורת פעוטות שחטפה יריות‬ ‫מול חנות של משקאות‬
‫לעזאזל, למה הם היו בחוץ בכלל?‬
‫אימהות מצצו זין במסדרונות מוארים‬
‫בדירות מטונפות בשיכונים‬
‫על הגג כנופיות אונסות קשישות‬ ‫רק בשביל הקטע‬
‫זה הופך להיות ראפ גטו אמיתי‬
‫די לג'נטריפיקציית היפסטרים‬ ‫צריך לשמור על חרא אותנטי אז…‬
‫עדיין אין חלב סויה במכולת בסיבוב‬
‫רק תרמילי כדורים ופחיות בירה בביוב‬
‫עכשיו, אם זה גורם לך לרצות לצעוק מכעס‬
‫קבל גם בת שלוש מכורה לקראק‬ ‫שמוצצת זין בשביל דולר‬
‫יו, זה פורנו עוני‬ ‫אתם משועממים משחורים רגילים כמוני‬
‫אם אני רוצה להצליח‬ ‫כדאי שאכתוב איזה פורנו עוני‬
‫כן!"‬
‫איך היה האחרון?‬
‫יופי.‬
‫הרגשתי שזה היה טוב.‬
‫אם ילדיי היו רואים אותי עכשיו…‬
‫לא הילדים שלי, אני לא…‬
‫אין לי ילדים.‬
‫התכוונתי התלמידים שלי.‬
‫אני מורה.‬
‫אני מלמדת מחזאות.‬
‫אני מחזאית,‬ ‫אבל אני לא מרגישה כזאת בימים אלו.‬
‫בכל אופן, התלמידים שלי ישתגעו מזה.‬
‫לא שאתה מקשיב למשהו שאני אומרת.‬
‫קולטריין, מה?‬
‫אם אני מברונסוויל אני לא אמור להכיר?‬
‫לא, רק אמרתי קולטריין.‬
‫כן, אימא הכירה לי אותו.‬
‫לאימא שלך יש טעם טוב.‬
‫אז מה היא חושבת על המוזיקה שלך?‬
‫אני לא יודע. היא מתה.‬
‫צר לי לשמוע.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אני אלך.‬
‫הסשן היה נפלא. אבל כדאי שאלך.‬
‫אבל לפני שאשכח.‬
‫לא.‬
‫אני לא חייבת לך על הסשן?‬
‫לא, אנחנו מסודרים מהפעם הקודמת. זה בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫יותר בשבילי.‬
‫בסדר.‬
‫את צריכה שאלווה אותך‬ ‫או אעקוב אחרייך שוב עד לרכבת?‬
‫לא,‬
‫אבל…‬
‫אני רוצה לחזור.‬
‫אני רוצה להכין מיקסטייפ.‬
‫בחיי.‬ ‫-מה?‬
‫כלום. כלומר…‬
‫אפשר. זה יכול להיות נחמד.‬
‫מה אמרת?‬
‫בחייך, שמעת מה שאמרתי.‬
‫אתה לא חושב‬ ‫שאני זקנה ומשוגעת מדי בשביל זה?‬
‫כאילו, אני לא אומר את כל זה…‬
‫אבל מה שאת עושה…‬
‫זה מעניין.‬
‫תודה, די.‬
‫אני הולכת.‬
‫כן, תודה.‬
‫יו.‬
‫מה את עושה ביום חמישי?‬
‫"פורנו עוני, אני אכתוב איזה פורנו עוני."‬
‫כן, כלבה.‬
‫ארצ'י.‬ ‫-אל תגידי לי "ארצ'י".‬
‫בדיוק עמדתי להתקשר אליך.‬
‫בגללך חיכיתי באזור ה"לא־מולבן־מספיק"‬
‫של הארלם, וסבלתי הטרדות מהארי ההומלס.‬
‫קוראים לי למונט, אבל זה בסדר.‬
‫תקשיב, אני רוצה…‬ ‫-לא, תקשיבי את.‬
‫את מנפנפת אותי כשאני מנסה לספר‬ ‫לתחת העייף והבלתי מופק שלך‬
‫חדשות טובות.‬
‫מה?‬
‫שדרות הארלם המזוינות.‬
‫ויטמן רוצה להפיק את זה.‬
‫מה?‬
‫הוא אמר שהוא התגבר על העניין‬ ‫ורוצה להפיק את המחזה שלך‬
‫בתנאי שנערוך שינויים באורך ובטון הכללי,‬ ‫אמרתי אורך, כן?‬
‫לא חשוב. הוא לגמרי בעניין.‬
‫מה?‬ ‫-לא בטוחה.‬
‫זה… זה בכלל מרגיש נכון?‬
‫פלוץ אחרי ארוחת ערב מרגיש נכון? ברור.‬
‫לא, אני מתכוונת…‬
‫האם אני רוצה להתפשר לגבי המחזה שלי‬ ‫בשביל איזה אידיוט שחצן?‬
‫את ניסית לחנוק את האידיוט הזה.‬
‫האידיוט לא הגיש תלונה.‬
‫האידיוט הזה עדיין רוצה לעבוד איתך.‬
‫זו ההפקה הגדולה שרצית.‬
‫כן, אבל האם אני רוצה את זה ככה?‬
‫מה?‬
‫את יודעת, כל הקטע של "אנחנו נגד העולם"‬ ‫היה נחמד בתיכון,‬
‫אבל אני אוהב הזדמנויות ולאכול בחוץ,‬ ‫וגלימות משי.‬
‫תדעי שכדי להישאר אנדרדוג,‬ ‫את צריכה לאבד דברים.‬
‫ארצ'י, אפשר למצוא מפיק אחר.‬
‫אני מדבר עליי.‬
‫מה?‬
‫ארצ'י, אתה לא באמת מתכוון לזה.‬
‫אני מכיר אותך מאז שאני הייתי רזה‬ ‫ואתה העמדת פנים שאתה אוהב בנות.‬
‫תראה, אני מופיעה ביום חמישי.‬
‫מופיעה? עם מי?‬
‫עם די מבראונסוויל.‬
‫הוא עושה מופע אומנים‬
‫והוא הזמין את ראדמוספריים להופיע.‬ ‫-מי־מוס?‬
‫ברצינות, חשוב לי שתבוא.‬
‫ארצ'י.‬
‫תן לכלבה הזדמנות, בנאדם.‬
‫הייאוש שלה עושה לי בחילה,‬
‫אם כי מבחינה טכנית,‬ ‫צריך לאכול משהו כדי להקיא, הבנת אותי?‬
‫לוויטמן היו הערות. את מוכנה לעיין בהן?‬
‫אשקול זאת ברצינות.‬
‫נתראה ביום חמישי?‬
‫שיהיה, כלבה. תעיפי מבט בהערות.‬
‫את כבר בת 40?‬
‫עדיין לא, גברתי.‬
‫עדיין מנסה את הקטע עם הראפ?‬
‫בהחלט, גברתי.‬
‫שתדעי לך, את לא תהיי מרוצה‬
‫עד שלא תישני בארגז קרטון‬ ‫כמו הטיפש ההוא שם.‬
‫היי, מאמא.‬
‫די כבר עם המאמא שלך.‬
‫אני הולכת להרביץ להומלס.‬
‫למה אתם עדיין פה?‬
‫הלו?‬
‫החצי בת הדודה הגדולה של האקסית שלי‬ ‫אומרת שאת עושה ראפ בהופעה.‬
‫זה נכון, מיס בי?‬
‫אין לכם לאן ללכת?‬
‫לעזאזל, ככה?‬
‫על אמת?‬
‫ככה את סוגרת בפני הנוער רגע‬
‫שיכול לשנות את החלומות שלנו, את האופן‬ ‫שבו אנו רואים את העולם הקר שם בחוץ…‬
‫כן, לעזאזל. בסדר.‬
‫שיט. זה קטע ענק, מיס בי.‬
‫נוכל לבוא לראות, נכון?‬
‫לא בטוחה, חבר'ה.‬
‫בחייך, מיס בי.‬
‫את יודעת שזה הקטע שלנו בחיים.‬
‫ואת לא רק מדברת על הקטע, ‬ ‫את גם עושה קטע. זה קטע!‬
‫בסדר, אבל רק שניכם.‬
‫אבל אסור לכם לספר לנפש חיה.‬
‫ברור.‬
‫סמכי עלינו, מיס בי. לא נגלה לאף אחד.‬
‫כולנו ברשימה המחורבנת.‬
‫אין כאן קטינים. אנחנו בוגרים, בן שלי.‬
‫למה אתה משגע אותנו?‬ ‫-מה אתה רוצה, קצת כסף, קצת גראס?‬
‫תשתקו, טיפש ועוד יותר טיפש.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫את יודע כמה תחטוף על מבט בציצי של קטינה?‬
‫כן.‬
‫כן, אתה יודע כמה. על זה אני מדבר.‬
‫זה חבר שלי.‬
‫זאת אימא שלך?‬
‫כן.‬ ‫-היא באה?‬
‫ברוחה, אני מניחה.‬
‫אוי, לעזאזל.‬
‫למה לא אמרת משהו?‬
‫לא נמאס לך להוסיף אנשים‬ ‫למועדון האימהות המתות בראש שלך?‬
‫זה מה שאנחנו עושים עכשיו?‬
‫כן, זה מה שאנחנו עושים עכשיו. שיט.‬
‫"זה מה שאנחנו עושים עכשיו",‬ ‫אומר האיש עם שיש לו מטבוליזם של טלה קטן.‬
‫עוד תראה.‬
‫הרבה יותר קשה לרדת במשקל ככל שמתבגרים.‬
‫טוב, אין אצלך שום בעיה.‬
‫לא, רק העצבים שלי.‬
‫יו, זה רק שיר אחד.‬
‫אני יודעת, אבל פשוט…‬
‫יאללה, בואי. הולכים.‬ ‫-מה?‬
‫לאן הולכים?‬
‫"אוכל וייטנאמי מוסיף המון,‬ ‫אנ'לא הולך על המקום הראשון…"‬
‫לא.‬
‫קדימה. זה ירגיע אותך.‬
‫סמכי עליי.‬
‫"אני כותב שירי יין‬ ‫ומזמורי בירה שהחבר'ה יאהבו‬
‫אם יש לך אוזניים, הקשיבו למיק‬
‫שולט בשתי ידיים, מצייר קריקטורות‬
‫שתי ידיים על הבר, כמו אקרובט עושה חלטורות‬
‫משולש הפוך על המעיל‬
‫מרגיש כמו פורסט‬‫ ‬‫גאמפ כשהבריא מפוליו‬
‫זה היה פשוט מדי, הרשו לי לומר,‬
‫שמח שהיה לי האומץ לברוח‬
‫אם לא היית מאחורי סורג בסתר‬ ‫זה הזמן למנת יתר‬
‫תכין את עצמך, האומץ הוא המשחרר"‬
‫סבבה.‬
‫"עוד אח מת, והם עשו מזה חולצה‬
‫הייתי שם בגוף ובנפש רצוצה‬
‫אלה המילים שלי, אחים, שימו לב לכל מילה‬
‫אני חותך את השומן, כאילו זו ברית מילה‬
‫אני נותן לכם מילה, כאילו זה סרט זר‬
‫פוליטיקאים תמיד היו בעיה, כבר מישהו אמר‬
‫אני לא מתאים לחזון שלך, גם לא לשום עמדה‬
‫ואן גוך לא שמע על זה גם באוזן השנייה‬
‫אחיי חושבים שאני אוהב את החרא הזה‬
‫לא, רוחי הייתה שם‬ ‫כל אלבומיי לאחר המוות‬
‫בני זונות משלמים הון‬ ‫כדי לשחק בווירטואלי‬
‫ועדיין לא רואים זאת כמו שבא לי‬
‫לא גברתי על הסיכויים‬ ‫מהמקום שבאתי, לא רואים ת'פרס‬
‫כל אימותינו מאמינות באלוהים‬ ‫וכל הבנים שלהן שדים‬
‫חשבתי שללכת לבית ספר זה אנוכי,‬ ‫כי הקולג' הכי יקר, אחי‬
‫עכשיו אני לומד בקולג' על מלגה מזוינת"‬
‫מטורף, אחי. מטורף.‬
‫בסדר.‬
‫"יו, זה רגע מכונן, בי.‬
‫בין כל המצרכים האלה‬
‫"כושים מתנהגים כאילו הם לא מבחינים בי‬ ‫אבל מפנטזים עליי חופשי, בי‬
‫תבינו, ראדמוס היא הנבחרת‬
‫ממש בראש הצמרת‬
‫כשהכושים תלויים נמוך‬ ‫עם שק אשכים לתפארת‬
‫אתם כמו אחד מנומנם‬ ‫אז אתם סתם אוכלי חינם‬
‫אתם מושחתים ומזויפים, בי‬
‫אימא שלכם מרימה כוסית איתי‬
‫חולקת על רגשותיי, בי‬
‫תהיה גבר ותפסיק להיעלם לי‬
‫בסדר!‬
‫"שיפועים מבריקים, שלבים רוחשים‬ ‫למה תתמסר?‬
‫יו, זמן הסיום קרוב‬
‫מקווה שדי גאה בי וייתן לי עוד מהטוב‬
‫כי אני נעולה, מכורה למקצבים‬
‫כמו סוכרתית לדברים מתוקים‬
‫אם הקצב הוא אם ההמצאה‬ ‫אז אני אמצוץ מהציצי המתוק שלה"‬
‫לעזאזל!‬
‫זה מטורף!‬
‫יו, תראו. המקום מפוצץ.‬
‫נתראה, סבבה?‬
‫כן, אני אעלה איתך.‬
‫"אמצוץ מהציצי המתוק שלה"?‬
‫מזדיינת עם בנות?‬
‫בסדר!‬
‫בסדר.‬
‫מרגישים טוב הערב? נהנים?‬
‫בסדר. תודה רבה שבאתם‬ ‫לתמוך במופע הקטן שלנו.‬
‫יו, די עבד ממש קשה‬ ‫על כל המקצבים שתשמעו הערב.‬
‫מחיאות כפיים לדי, חברים.‬
‫תן לנו אנרגיית די בגדול.‬
‫כן. סבבה.‬
‫אוי, לא. אני בסדר. תודה.‬
‫אמרת שאת רוצה להמשיך לזרום, נכון?‬
‫יאללה, בסדר, שכטה קטנה.‬
‫כן.‬
‫כן, ראדמוס!‬
‫כן. זורמת.‬
‫זה קולורדו? זה…‬
‫אני לא יכולה לקחת קרדיט על הקטע הבא.‬
‫לא, זאת לגמרי תגלית של די.‬
‫מחיאות כפיים לראפרית הרבה יותר מבוגרת,‬ ‫ראדמוספריים!‬
‫כן, מיס בי!‬
‫היי, חבר'ה. תודה שבאתם.‬
‫חברים, תלמידים.‬
‫תן בקצב, די־ג'יי.‬
‫כן.‬
‫יו.‬
‫כן.‬
‫"זאת ראדמוספריים. גרסה בת 40."‬
‫קדימה, ראדה!‬
‫יו. ארצ'י?‬
‫אלוהים, ארצ'י.‬
‫די־ג'יי, כבה את המוזיקה.‬
‫כבה את המוזיקה.‬
‫אלוהים, ארצ'י. באת להופעה שלי?‬
‫אתה אף פעם לא מאכזב אותי, נכון?‬
‫חבר'ה, מחיאות כפיים לארצ'י.‬ ‫החבר הכי טוב שלי מאז…‬
‫אי אפשר לראות כרגע, אבל היה לו זקן בתיכון.‬
‫אלוהים! זה היה מצחיק.‬
‫לפני שאמשיך, מחיאות כפיים לדי,‬
‫שחיבר להפליא‬ ‫את כל המקצבים שאתם שומעים הערב.‬
‫ברוקלין ואימו ז"ל גאות בו, שתדעו לכם.‬
‫כי לא כל הגברים השחורים‬
‫יושבים בכלא ועושים תינוקות‬ ‫שהם לא יכולים לטפל בהם.‬
‫תתעוררו.‬
‫אז… סליחה.‬
‫תחזיר את הקצב הזה. מה אתם אומרים?‬
‫כן.‬
‫קדימה, כולם.‬
‫מה נסגר?‬
‫ארצ'י, מה הבעיה שלי?‬
‫היי, זה בסדר.‬
‫אני לא ראפרית מזוינת.‬
‫אני בענייני מחזאות.‬
‫אלוהים. תן לי הזדמנות לתקן את העיוות.‬
‫אלוהים.‬
‫אני עדיין חורזת,‬
‫ולא התכוונתי לחרוז,‬
‫זה סתם בזבוז.‬
‫אלוהים, אני עדיין עושה את זה.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫אה, פרח שחור מסכן שלי.‬
‫אני לא אשתמש בשפתיים‬ ‫כדי להגיד לך "אמרתי לך", אבל…‬
‫אנשים מסתכלים עלינו.‬
‫'נחנו חייבים לתרום תרומה.‬
‫את מבינה?‬
‫את רוצה אותם בחזרה?‬
‫למה? הם שלך.‬
‫שילמת על זה.‬
‫היית אחד הפטרונים היחידים שלה.‬
‫את יודעת, אומרים שאחרי שהאימא מתה‬ ‫רואים אותה בחלום, אבל…‬
‫עברה כבר שנה שלמה ושום דבר.‬
‫לעזאזל, אפילו החלומות שלי דורשים שכתוב.‬
‫את צריכה לדבר עם מישהו.‬
‫איך אחיך מחזיק מעמד?‬
‫לא יודעת. אנחנו כל הזמן מפספסים זה את זה.‬
‫רק רגע.‬
‫איפה אנטוניו?‬
‫הוא עזב.‬
‫מה?‬
‫הבכורה של "ג'ק ליאנה" הועברה.‬
‫הוא הלקוח הכי רווחי שלי.‬ ‫לא יכולתי לפספס את זה.‬
‫אז נאלצתי לדחות את יוון.‬
‫בלי חוטיני. איזה חרא.‬
‫אנטוניו איבד את זה.‬ ‫הוא אמר שאכפת לי מהלקוחות שלי יותר ממנו.‬
‫שקרים.‬
‫אתה יודע מה? זין על אנטוניו.‬
‫אולי עכשיו תוכל לצאת עם קוריאנים.‬
‫את נשמעת כמו אימא שלי.‬
‫"למה אתה לא מנסה קוריאני?"‬
‫"למה אתה לא מביא תינוק קוריאני?"‬
‫לא.‬ ‫-מה?‬
‫מה? אני לא יכול לעשות את זה כי אני שחורה?‬
‫מי גזען עכשיו?‬
‫וזה סוף הסצנה.‬ ‫בכך סיימנו את צילומי "סתמי את הפה".‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫תסתמי את הפה?‬
‫לא, ויטמן.‬
‫אני אעשה את המחזה‬ ‫אם אתה חושב שהוא עדיין…‬
‫כמובן. הוא היה בתוך…‬
‫הוא יסכים.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן.‬
‫"בואי. שתי חלב אם."‬
‫תראי, אני לא אומרת שלא יכולת,‬
‫אבל לא כדאי לך.‬
‫אין טעם לאיזה חלום על ראפ בגיל שלך.‬ ‫ממש לא!‬
‫'נחנו‬‫ ‬‫חייבים לחשוב בהיגיון.‬
‫מאז שפרשתי,‬
‫לקחתי על עצמי לפזר‬
‫את דברי החוכמה שלי ברחבי הארלם.‬
‫אולי לא תרצי לשמוע את האמת,‬
‫אבל כמו היתושים האלה…‬
‫אעקוץ בתחת עם האמת הכואבת.‬
‫- "אישה פסולה"‬ ‫בהפקת ג'יי ויטמן -‬
‫- 12 הכועסים -‬
‫אני אוהב את הדמויות החדשות.‬ ‫-כן?‬
‫כן. השחורה הזקנה והחצופה‬ ‫שנותנת עצות לא רצויות.‬
‫מת עליה.‬
‫בני הנוער בסדר.‬ ‫את רק צריכה להחיות אותם עם קצת ראפ.‬
‫בלי לחץ.‬
‫אנחנו נארגן סדנה‬ ‫ותוכלי לראות את כל השינויים.‬
‫נהדר.‬
‫לפני שאשכח, רק רציתי לומר לך שאני…‬
‫זה בסדר. דיברתי עם ארצ'י.‬
‫ואני יודע על אמך המתה,‬
‫ועל כמה שאת מצטערת שחנקת אותי.‬
‫לא עוד התנצלויות.‬
‫התגברתי על זה ונוכל להמשיך הלאה.‬
‫חוץ מזה, כבר יצרנו באז‬ ‫ובאז פירושו עוד ישבנים במושבים.‬
‫נהדר.‬
‫רציתי גם לדבר איתך לגבי…‬
‫מאוד חשוב לי שהבמאי יהיה שחור.‬
‫כמובן, אנחנו רוצים את זה גם בשבילך.‬ ‫נדאג לכך.‬
‫בסדר? יופי.‬ ‫-כן.‬
‫עוד הערה אחת…‬
‫ג'נטריפיקציה.‬
‫זה לא אמור להיות רק הדבר הזה‬ ‫שקורה שם בחוץ.‬
‫אנחנו צריכים להראות את זה במחזה. מבינה?‬
‫לא ממש.‬ ‫-טוב, תראי…‬
‫אם יש לנו זוג שחור שנאלץ להתמודד‬ ‫עם ג'נטריפיקציה בהארלם,‬
‫אנחנו צריכים לדעת‬ ‫מיהו הגורם לג'נטריפיקציה.‬
‫אני לא בטוחה. תבין, המחזה עוסק ב…‬
‫אני יודע במה המחזה עוסק,‬
‫אבל אני גם יודע שצריך לכוון לקהל היעד.‬
‫וכדי לעשות את זה, צריך להוסיף אותם למחזה.‬
‫יופי.‬
‫חבל שלא יכולתי להיות שם. אלוהים.‬
‫היא כאילו…‬
‫טוב, בסדר. אז יש לנו את הזרע־פלצת הזה.‬
‫אבל מה המניע שלו?‬
‫מה הוא רוצה להשיג?‬ ‫-היי.‬
‫שמעתי שההופעה שלך הייתה פצצה.‬
‫"ראדמוס", יותר כמו כלומוס.‬
‫אני אכסח אותה אם את רוצה.‬
‫שתלך להזדיין, מיס בי.‬
‫סבבה? אנחנו פשוט שמחים שחזרת.‬ ‫התגעגענו אלייך.‬
‫לגמרי. מה קרה שם?‬
‫נשמע כאילו היה לך שבץ או משהו.‬
‫לא, טמבל. ברור שהייתה לה התמוטטות עצבים.‬
‫הם קראו לך "יו־גורט קפוא", מיס בי.‬
‫שמעתי מישהו שאמר "היו־יו האנושי".‬
‫רוצה לדבר על זה?‬
‫אז את בסדר עם הכול?‬
‫טוב, לא, זה לא הבמאי שרציתי.‬
‫הגרסה הגברית שלה‬ ‫ל"מגנוליות מפלדה" הייתה מדהימה.‬
‫ועכשיו אני לא מפחדת.‬
‫זו רק סדנה, נכון?‬
‫לא, אתה צודק. זו רק סדנה. אני אתגבר על זה.‬
‫ככה אני אוהב אותך.‬
‫תראה, ארצ'י, אתקשר אליך אחר כך. טוב?‬ ‫-בסדר, ביי.‬
‫תודה.‬
‫היי, חמודה!‬ ‫-היי!‬
‫התאוששת מהלילה ההוא?‬
‫מי, אני? כן. לא, אני בסדר.‬
‫כן, זה היה קטע של התנסות בהופעה חיה.‬
‫אבל אני שמחה שאת כאן.‬
‫את יודעת שאני מתה על המחזה.‬ ‫-מגניב.‬
‫כלומר, הוא קצת שונה ממה שאני זוכרת.‬
‫כן, המפיק שלי נתן לי כמה הערות.‬
‫מסתבר שאני לא צריכה 15 דמויות.‬
‫והוא כותב את הצ'ק, אז את יודעת איך זה.‬
‫כן.‬ ‫-אז את בסדר עם כל השינויים?‬
‫כן.‬
‫כן, את יודעת, סטייסי,‬
‫כתיבה היא שכתוב, והחלטתי שהטיוטה הזאת‬
‫תשקף קול יותר… אוניברסלי, מבינה?‬
‫הארלם.‬
‫עם כל הצבע, ההדר והיופי שבה,‬
‫עדיין יש לה לאן להתקדם, מבינים?‬
‫כאילו, מה בחורה צריכה לעשות‬ ‫כדי להשיג פה חלב סויה?‬
‫מותק, הבנתי אותך.‬ ‫אני לא אומר שנשנה את כל הקטע שלנו,‬
‫אלא רק שנשלב כמה מהדברים‬ ‫שהארלמיים החדשים האלה רוצים.‬
‫"הארלמיים חדשים"?‬
‫זה בכלל נשמע הגיוני?‬
‫מותק, אנחנו לא יכולים להשתנות בשבילם.‬
‫'נחנו חייבים…‬
‫ראדה?‬
‫כן.‬
‫תראי, אין לי כוונה ל…‬
‫קדימה. זו בדיוק הסיבה שאנחנו כאן.‬
‫זו העבודה. אנחנו עובדים על זה.‬
‫בסדר. למה היא מדברת ככה?‬
‫זו שאלה טובה.‬
‫האישה, מנסה לשכנע את בעלה.‬
‫הוא רוצה להציב על המדפים חלב סויה,‬
‫והיא מודאגת לגבי הג'נטריפיקציה.‬
‫לא, אני יודעת מה החששות שלה.‬
‫אני תוהה לגבי השפה.‬
‫שפת המקום, הדיקציה.‬
‫ובכן, למה שלא נשאל את המחזאית שלנו?‬
‫בסדר. טוב, האישה… היא בסגנון הישן.‬
‫היא בת 35.‬
‫אני יודעת. ידוע לי.‬
‫ידוע לי.‬
‫אני מניחה שהתכוונתי שהיא‬
‫לכך שהיא מתאפיינת בקסם דרומי מסתורי.‬
‫את מבינה?‬ ‫-לא ממש.‬
‫אני מבינה.‬
‫אני תוהה למה היא הדמות היחידה שמדברת ככה.‬
‫ג'יימי לא מדברת ככה. מרקוס לא מדבר ככה.‬
‫טוב, האישה מדברת בצורה שונה מג'יימי‬
‫מכיוון ש…‬
‫אני לבנה.‬ ‫-לא!‬
‫לא.‬
‫הגזע, ברגע זה, הוא לא רלוונטי.‬
‫טוב, תראו, אני יודעת למה האישה מדברת ככה.‬
‫אני לא ממש יכולה להגדיר את הסיבה,‬ ‫אבל אני צריכה שתמשיכי‬
‫לדבר בצורה הזאת, כדי שאוכל להבין אותה‬
‫ואז אוכל לתת לך אותה,‬ ‫כדי שאת תוכלי לתת אותה לנו.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫חזרה לעבודה, מותק.‬
‫אני… אני ממש מתנצלת.‬
‫אני אענה ממש בקצרה.‬
‫הלו?‬
‫"אין אחת כמוני‬ ‫אני רוצה את הצ'ק שלי‬
‫אני רוצה כבוד עבורי‬ ‫אני רוצה את הצ'ק שלי‬
‫כל העיניים מכוונות אליי‬ ‫אני רוצה את הצ'ק שלי‬
‫אל תעשה בעיות‬ ‫תן לי את הצ'ק שלי"‬
‫ומי זה לעזאזל?‬
‫רוזטה־מוס פריים.‬
‫מצחיק.‬
‫הרי את לא רוצה את המקצבים האלה.‬
‫לא אמרתי את זה.‬
‫תראי, שלחתי לך 300 הודעות, בנאדם,‬ ‫ואני בכלל לא שולח הודעות.‬
‫כן, הייתי עסוקה בחזרות על המחזה שלי.‬
‫יו, מתי נסיים את החרא הזה?‬
‫היה לך לילה רע.‬
‫לא, זו הייתה טעות בשיקול הדעת.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫"טעות בשיקול דעת" זה כשמישהו, אתה יודע…‬
‫לא, אני יודע.‬
‫אז את כבר לא בקטע של המוזיקה הזאת?‬
‫הלו?‬
‫די…‬ ‫-מה?‬
‫אל תהיה כזה, בסדר?‬
‫תראה, זה לא אובדן מוחלט.‬
‫אני חושבת לשלב חלק מהחרוזים במחזה שלי.‬
‫מה?‬
‫תראה, אני צריכה להיות מציאותית.‬
‫עוד שלושה חודשים אני בת 40, טוב?‬
‫אז?‬
‫אז אני צריכה להישאר במסלול שלי.‬
‫אתה מבין?‬
‫הלו?‬
‫שמעתי אותך.‬
‫תראה, אני פשוט…‬
‫הלו?‬
‫באמת?‬
‫היי, אנחנו הולכים להרביץ את הראפ הזה?‬
‫זה לא חלב סויה, אנשים.‬
‫לא, הקרטון הזה מכיל את מה‬ ‫שכל אחת מהדמויות צריכה זו מזו.‬
‫זו אהבה.‬
‫זה אוויר צח.‬
‫זה פירות וירקות טריים. זה…‬
‫דירות בשכר דירה מפוקח. זה מסיבות רחוב.‬
‫זה…‬
‫זה נשים שחורות זקנות…‬
‫שיושבות על המדרגות,‬
‫מהמהמות…‬
‫כאשר הן מקבלות…‬
‫בזרועות פתוחות…‬
‫את הדם החדש‬
‫לתוך הוורידים של הארלם.‬
‫זה לא חלב סויה.‬
‫אלה החיים.‬
‫איזה חרא.‬
‫זה אחיך, שוב.‬
‫באמת, ראדה?‬
‫את לא הולכת לחזור אליי?‬
‫זה כזה דפוק.‬
‫יש לי שמנים טובים, אנשים.‬ ‫שווה לכם לקחת אותם.‬
‫קחי את זה, מותק. יש לי שמנים טובים. אחי.‬
‫היי, אחותי, יש לי שמנים.‬
‫כדאי לך לקנות.‬
‫זה עולה רק דולר. כדאי לך לנסות.‬
‫אני בסדר.‬ ‫-אני המוסלמי שלך מהשכונה.‬
‫אחותי, תני לי לגרום לך להריח כמו מלכה.‬
‫נראה שאת לחוצה…‬
‫אבל זה יוציא את זה החוצה. תביני.‬ ‫קנו שמנים טובים.‬
‫ממש כאן, מהגבר המוסלמי שלכם.‬
‫"ובכן, גם לי יש רעיונות.‬
‫לא שלא ניצור גינה קהילתית?‬
‫זה לא כזה פשוט.‬
‫זה כן. את רק צריכה לשנות‬ ‫את נקודת המבט שלך.‬
‫אנ'לא חושבת שיש בעיה‬ ‫עם נקודת המבט המחורבנת שלי.‬
‫סליחה? אל תדברי אליי בטון הזה.‬
‫גבירותיי, תפסיקו.‬
‫פשוט תפסיקו.‬
‫זה ממש חרא."‬
‫"זה ממש חרא. זה ממש, זה ממש חרא‬
‫זה ממש חרא. זה ממש, זה ממש חרא"‬
‫- המקצבים של די‬ ‫עודכן היום -‬
‫"זה ממש חרא מזוין, למה את עושה את זה?‬
‫על מי לעזאזל את עובדת?‬
‫מתנהגת כאילו את מגניבה, אחות‬ ‫מוכרת את הנשמה שלך‬
‫אבל דופקת את הקשרים‬ ‫כשאת מנסה למצוא חרוזים‬
‫אבל את שוכבת על הגב, אחות‬
‫נותנת להם לזיין אותך רק כדי לקבל הנחות‬
‫אימא גידלה אותך כראוי‬ ‫אבל עדיין התחת שלך‬
‫נדפקת בשביל כסף‬ ‫מוצצת זין לבן דק כעיפרון‬
‫רק כדי לקבל מניו יורק טיימס‬ ‫את פרס התיאטרון"‬
‫לעזאזל.‬
‫אז…‬
‫תתני לי להיכנס או מה?‬
‫מגוחך!‬
‫הרגת את כל האלים שלי,‬ ‫הרסת את טירת קוטל הזרע שלי,‬
‫ועכשיו אתה מצפה שאתן לך להיכנס?‬
‫האם לא הוכחתי שאעשה הכול כדי להגיע אלייך?‬
‫אני נראית לך כמו איזו זונה טיפשה‬ ‫שתאמין לחרא הזה?‬
‫זאת אפילו לא השורה, רוזה!‬
‫אז?‬
‫אז את לא יכולה לשנות דברים סתם כך.‬
‫קודם כול, היא צריכה להיות יותר פמיניסטית.‬
‫לא ייתכן שהיא תיתן לסתם אחד…‬
‫את נכנסת?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫את בטוחה? את יכולה.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫את ממש לא בסדר, את רעה כמו הגיהינום.‬
‫"הם רוצים לצחוק‬ ‫אנו מוחאים כף בפעולות שחורות‬
‫הם רוצים ללכת מכות‬ ‫אנחנו מתמסטלים עם שש מחסניות‬
‫הם רוצים לחלוף כמו ירי ממכונית?‬
‫יש לנו תפוזים מכניים, מחטים לעיניים‬
‫אני דואג לבחורות, סופג מכות‬ ‫מזעזע את הרי-אפ ו…"‬
‫בנאדם, מה הקטע, אחי? הלו?‬
‫זו אשמתי, אחי. רוצה שנחזור אחורה?‬
‫בנאדם, איפה אתה?‬
‫אתה עדיין חושב על הזקנה ההיא?‬
‫לך תזדיין. היא לא זקנה.‬
‫חרא, בנאדם, היא לא צעירה.‬
‫הבנאדם אומר "היא לא זקנה".‬
‫אתה יודע, לפחות היא סיפרה סיפור.‬
‫כאילו, על מה לעזאזל אתה בכלל שר?‬
‫אתה בכלל יודע?‬
‫יו, חצי מכם,‬
‫אתם נכנסים לכאן, מחברים מילים‬ ‫כאילו עשיתם משהו מיוחד.‬
‫בנאדם, אני יוצר את המקצבים, אבל בחייך!‬
‫לפעמים צריך לספר סיפור.‬
‫על מה אתה מדבר בכלל?‬
‫בנאדם… החרא שלי.‬
‫אני מוכן, שיהיה. תנגן את המקצב.‬
‫"הארלם…‬
‫המקום שקראתי לו בית כל חיי.‬
‫הארלם…‬
‫היא עטפה אותי בזרועותיה‬ ‫וטיפלה בי כשאימא שלי נפטרה.‬
‫הארלם…‬
‫שם הפכתי לרעיה,‬
‫בעלת עסק, שם אני מדמיינת את עצמי‬
‫כבעלת דירה ביום מן הימים,‬ ‫אך שם אישה אפילו לא יכולה לשלם שכר דירה.‬
‫הארלם…‬
‫מקום שבו אני מדמיינת את עצמי‬
‫מכינה ארוחות במטבח משלי‬
‫ובתקווה לשמוע את ילדיי קוראים לי…"‬
‫יו, ראדה!‬ ‫-מה החרא הזה?‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫תרשו לי… סליחה. מצטערת.‬
‫כבר חוזרת. אני כל כך מצטערת.‬
‫אזיין לך את הצורה במסדרון הזה, שמעת?‬
‫שיט! די!‬ ‫-אזיין לך את הצורה.‬
‫אתה לא תעשה את זה.‬ ‫-די!‬
‫היי! מה קורה פה?‬
‫ראדה, את יכולה להגיד לזבל הזה‬ ‫שאת מכירה אותי?‬
‫אדוני, הוא איתי, בבקשה.‬
‫רובו־סבא מזוין. לעזאזל.‬
‫ראדה.‬
‫ארצ'י, זה די. די, זה ארצ'י.‬
‫תוכל להשאיר אותנו לבד לרגע, בבקשה?‬
‫בבקשה?‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן. מתי נסיים את השירים?‬
‫אתה לא רציני. אני באמצע חזרה.‬
‫טוב. אני אחכה.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא מבינה. נתתי לכם רשימת שמות.‬
‫ניסינו, אבל כל הבמאים השחורים שעובדים,‬ ‫עובדים.‬
‫זה דפוק.‬ ‫-יהיה בסדר.‬
‫ג'ולי תיתן לך מה שאת צריכה.‬ ‫היא ביימה את "צימוקים בשמש", לידיעתך.‬
‫ראדה, אנחנו צריכים להתקדם, בסדר? לילה טוב.‬
‫תראי, אני יודע שזה לא אידיאלי,‬ ‫אבל כשתהיי בברודווי בעוד שלושה חודשים,‬
‫אפילו לא תזכרי את החרא הזה.‬
‫שלום.‬
‫טוב, תקשיבי. פשוט תעבדי על השכתובים,‬
‫ואז אדבר עם ויטמן, ונסדר את…‬
‫ראדה?‬
‫ראדה!‬
‫"ג'ולי תיתן לך מה שאת צריכה."‬
‫"אל תדאגי, ראדה.‬ ‫ג'ולי תיתן לך מה שאת צריכה."‬
‫מה לעזאזל ג'ולי יודעת על החיים בהארלם?‬
‫רגע, לאן בכלל נוסעים?‬
‫כנראה שחוטפים אותי.‬
‫זה אתה?‬
‫מה את חושבת?‬
‫זה טוב.‬
‫אנחנו בברונקס.‬
‫בדיוק איפה שחשבתי‬ ‫שאסיים את הלילה שלי ואת החיים שלי.‬
‫תודה. מושלם.‬
‫מה קורה?‬
‫לא.‬
‫אני לא הולכת למסיבה מחורבנת.‬
‫תראי, זו לא מסיבה.‬
‫פשוט תבואי.‬
‫לא, אני צריכה לעשות שכתובים.‬
‫שכתובים של מה? של המחזה הדפוק הזה?‬
‫לך תזדיין.‬
‫טוב, תראי.‬
‫לפני כן, שמעתי את זה מהמסדרון…‬
‫והחרא הזה פלצני.‬
‫כאילו שאתה יודע משהו על תיאטרון.‬
‫הינה את,‬
‫עם ההנחות הדפוקות שלך.‬ ‫כאילו, מי לא ראה את "המילטון"?‬
‫לא, אני לא מתכוונת ל…‬ ‫-יו.‬
‫בואי.‬ ‫-נהדר. טוב, ברוכה הבאה לברונקס.‬
‫כן, באבס באני הילדה.‬ ‫הגברת הראשונה של הרחוב.‬
‫מלכת הזירה. אתם כבר מכירים את העניין.‬
‫מוכנים לחרא האמיתי?‬
‫כן!‬
‫מוכנים לחרא הגולמי?‬
‫כן!‬
‫ובכן, אני צריכה שתריעו לגברות!‬
‫כן!‬
‫כן, ניגש ישר לעניין.‬
‫מייצגת את מרדרוויל שבמאונט ורנון,‬
‫תנו כבוד לשוני דה ראפר!‬
‫מייצגת את ברוקלין,‬
‫תנו כבוד למיס פיט!‬
‫מייצגת את קווינס, תנו כבוד למיס אנדסטוד!‬
‫מייצגת את הבי־אקס, הברונקס,‬
‫תנו כבוד לנורמה בייטס!‬
‫גבירותיי, אתן כבר יודעות מה הקטע.‬
‫מיס פיט, הבמה שלך.‬
‫"מה החרא הזה?‬
‫מסתובבת מנופחת חזה?‬
‫באת עם הבנות, זונות מזדיינות, זהו זה‬
‫בטח מוצצות זין‬ ‫בשביל חטיפי חזיר וכמה דולרים‬
‫נמאס.‬
‫אני אגרום לך לנשק את הגלוק‬ ‫השפתיים שלך יינעלו‬
‫ועכשיו גם יתכווצו‬
‫אדפוק לה את השיניים‬ ‫החיים שלי היו קשים‬
‫אני נלחמת כשצריכים‬ ‫אז תוודאי שהכול מתאים‬
‫אחרת זה כבר לא יעבוד לך בחיים‬
‫סמים נוראיים, בועטים באחים‬
‫אני טובה עם כסף, כלבה‬
‫כמו מעצב אופנה‬ ‫אני אציב פחיות, אירה בגבר שלך ולא פחות‬
‫אם האנשים שלך יחצו את הגבול,‬ ‫יישאר מהם רק משהו אכול‬
‫בום! לא נראה לי שהחבורה שלך תישאר עומדת"‬
‫"אני מטפל בעניינים כראות עיניי‬
‫מעמד של סלבריטאית, יש לי את זה‬
‫זו הפעם האחרונה שתראי, פיט,‬
‫על מה את מדברת? עם מי את הולכת להתעסק?‬
‫כלבה, אני חותמת לך שלא תצליחי‬
‫אני מוציאה את הרובה ומנקה את החדר בבום‬
‫ואז המתכת צמודה לפנים שלה, אם־אף דום.‬
‫הייתי מלכת הטבעות‬ ‫אז אוסף היצירות שלי מבוסס‬
‫זה הבדל גדול,‬ ‫את לא זרקת לסל בחדר כושר כמו גדול‬
‫לכן להיות בכושר בשביל פיט זה קטע זול"‬
‫- מלכת הטבעות -‬
‫"תריעו‬
‫לנורמה בייטס‬
‫זאת שקרב הראפרים שלה מפוזר והורס‬
‫התחת שלך אולי אמיתי‬ ‫אבל הנשמה שלך מזויפת‬
‫את כמו סלמי יחד עם בייקון‬
‫אז אני לא יכולה לאכול מהצלחת של נורמה‬
‫זאת המלכה שלכם?"‬
‫ממש לא!‬
‫"תראו איך היא עושה סתם בלגן לא נורמה־לי‬
‫באה לכאן ונראית כמו סרט זול בחמישה דולרים‬
‫כמו לצאת לדייט של עניים‬
‫אני מנסה להצליח עם הכישורים והתשוקה‬
‫ואת מנסה להצליח עם משהו שנראה כמו נשיקה‬
‫פורנו קרב ראפרים?‬
‫את תצטרכי חיג'אב‬
‫המבט על פרצופך פוזל‬ ‫כנראה שהברך שלך הולכת לעזאזל‬
‫ואני אקרא לאימאם, שייקח אותך מכאן‬
‫כי היא יצור עם עיוותים,‬ ‫כמו אבטיח בלי גרעינים"‬
‫בסדר? ‬
‫פאקינג קיי!‬
‫"לא אכפת לי שאת מוסלמית‬
‫הצעיף המלוכלך הזה אומר שהראש שלך לא אפוי‬
‫אני מתכננת לפוצץ הכול בבניין כשאסיים‬
‫אני עושה שעווה לבנות‬
‫צריכה מכשיר שמיעה‬ ‫תקראי את השפתיים, כלבה, את גמרת‬
‫אחרוץ מקצבים במצח שלה‬
‫היא תקבל את התזכורת מאיפה אני‬
‫את חכמה מכפי שאת נראית‬
‫לא, היא כל כך טיפשה,‬ ‫את לא יכולה להתעסק איתי בשלישייה‬
‫שק גופות יהיה התוצאה‬
‫ברוס לירוי, מהיריב תחטוף אגרוף‬
‫איך נתחיל עם זה,‬ ‫הראש ייסדק ויחשוף את הבלוף‬
‫אבל מסוממת עם המוח בחוץ זה סתם דבר משומש‬
‫תצטרכו לחפור באדמה‬ ‫כדי למצוא את היהלום הלא מלוטש‬
‫באבס חצתה את הגבול‬ ‫עם כאלה דיונים זה יחרוג מהכללים‬
‫סבבה, כי אני לא תוהה אלא ישר יורה‬
‫וזה יהיה כיסוי ראש קבוע לחיג'אב"‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫שמחה שגררתי אותך?‬
‫כן! כן, כלומר, אני…‬
‫שמעתי עליהן,‬
‫ואולי ראיתי סרטון של "מלכת הזירה"‬ ‫באינטרנט,‬
‫אבל להיות ממש שם…‬
‫תודה.‬
‫אין בעיה.‬
‫אני כאן בשבילך. כל מה שתצטרכי.‬
‫מה?‬
‫כלום.‬
‫מה?‬
‫כלום.‬
‫כן.‬
‫אוי, בחיי.‬
‫כן.‬
‫לעזאזל.‬
‫זאת… כן, זאת לשון צעירה שם.‬
‫אלוהים. אתה… אתה עושה מקצבים שם למטה?‬
‫אלוהים! לעזאזל!‬
‫די… אי, אף, ג'י, אייץ', איי, ג'יי, קיי.‬
‫אוי, לעזאזל.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני? אני עובדת על המחזה החרא שלי.‬
‫תני לי לשאול אותך שאלה.‬
‫הרגע שאלת.‬
‫יש לי עוד שאלה.‬
‫מה?‬
‫את מוסלמית או משהו?‬
‫מה?‬
‫למה הדבר הזה תמיד על הראש שלך?‬
‫אני פשוט… אני חובשת את…‬
‫מה המשמעות של "די"?‬
‫אין בעיה.‬ ‫-בסדר. טוב.‬
‫זה מגניב.‬
‫הקעקוע על הרגל?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫אימא שלי ציירה את זה.‬
‫זה חלק מסדרת כרטיסי ברכה‬ ‫שהיא יצרה בשנות ה־70‬
‫שלא ממש הצליחו…‬
‫אבל זה בטח היה מגניב.‬
‫מה?‬
‫שאימא שלך אומנית.‬
‫זה מטורף.‬
‫היא הייתה נהדרת, אבל…‬
‫אבל היו חלקים אחרים.‬
‫קצבת סעד ולגור בבתים נטושים.‬
‫חיי האומנים.‬ ‫-באמת?‬
‫כן, אלוהים, אימא שלי התמודדה עם קשיים.‬ ‫גם אבא שלי. שניהם.‬
‫בתור אומנים, אתה יודע?‬
‫אבא שלי היה מתופף ג'אז.‬
‫אבל כדי לפרנס את המשפחה הוא עבד כשרברב.‬
‫והוא עשה את זה כל כך הרבה‬ ‫שנשארו כתמי שמן קבועים על היד שלו.‬
‫זה מטורף.‬ ‫-כן, ואימא שלי…‬
‫כשהיא לא ציירה, היא לימדה.‬
‫אמרתי שאני לעולם לא.‬
‫"לעולם לא" מה? תלמדי ילדים?‬
‫אתמודד עם קשיים.‬
‫אבל הינה אני.‬
‫כן, גם אימא שלי לא חשבה‬ ‫שזה הגיוני עבורי להתעסק במוזיקה.‬
‫לא?‬
‫לא, אבל אמרתי…‬
‫"את זאת שהכירה לי את קולטריין וקווינסי."‬
‫מבינה? "למה ציפית?"‬
‫כן.‬
‫אבל אנחנו בסדר עכשיו.‬
‫כן?‬
‫אני יודע שהיא שם עכשיו זזה עם המקצבים שלי,‬
‫את מבינה?‬
‫אבל גם שלך.‬
‫מה? זזה?‬
‫לא, אימא שלך.‬
‫היא גאה בך.‬
‫את אף פעם לא מנסה לדבר איתה?‬
‫לא.‬
‫למה לא? כאילו…‬
‫אני לא יודעת. לא יודעת מה להגיד.‬
‫מה?‬
‫"אימא, אימא, הרשי לי‬
‫אימא, אימא, הרשי לי‬
‫אימא, הרשי לי לומר לך כמה אני אוהב אותך‬
‫ואני אוותר על כל ציוד המוזיקה‬
‫רק בשביל הזדמנות אחת לחבק אותך‬
‫אימא, הרשי לי‬
‫אימא, הרשי לי לומר כמה אני מתגעגע אלייך‬
‫מטיפים להיות גברי וכל החרא הזה,‬ ‫אבל אם היית כאן הייתי מנשק אותך"‬
‫וואו.‬
‫"אני אומר לך, למרות הכול,‬ ‫אני עדיין אוהב אותך‬
‫הפגנת כלפיי רגש בכמויות‬
‫אני יודע שאת לא כאן‬ ‫אך עדיין יכול לומר שאני מלא תודות‬
‫אימא, הרשי לי‬
‫אימא, אימא, הרשי לי"‬
‫"אימא, הרשי לי‬
‫אימא, אימא, אימא, אימא, הרשי לי‬
‫אימא, הרשי לי לומר שאני תוהה לפעמים‬
‫האם את זו שמביאה לי את החרוזים‬
‫ואם אני לא יוצרת אומנות, האם אני מבצעת פשע‬
‫אימא, הרשי לי‬
‫כי לפעמים אני פשוט מתגעגעת אלייך‬
‫משתוקקת שתהיי פה במקום אי שם‬
‫אימא, הרשי לי‬
‫אימא, אימא, אימא, אימא הרשי לי‬
‫הרשי לי, הרשי לי"‬
‫"אימא, הרשי לי‬
‫אימא, אימא, הרשי לי‬
‫אימא…"‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬ ‫-את בטוחה? בטוחה?‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן. אני בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫יו, תקפצי אחר כך.‬
‫יש לי חזרות אחר כך, אז…‬
‫אז תקפצי אחרי זה.‬
‫יש לי הצגות הרצה בעוד כמה שבועות, אז…‬
‫כן. לא, זה בסדר. זין על זה. תעשי מה שתרצי.‬
‫מה הבעיה?‬
‫אשאל אותך שאלה.‬
‫דיברת סתם שטויות קודם, נכון?‬
‫סליחה?‬
‫לא, לגבי המיקסטייפ.‬
‫בכלל לא רצית לעשות את החרא הזה.‬
‫לא, זה רק עוד נסיעה לשטח השחור בשבילך.‬
‫אני לא יודעת על מה אתה מדבר.‬
‫זה מטורף. באתי להארלם בשביל החרא הזה?‬
‫די! די, חכה!‬
‫המותק שלי סוף סוף עשתה את זה.‬
‫בואי הנה. אני רוצה לדבר איתך.‬
‫אני אני.‬
‫אני היא.‬
‫אני גרושה שחורה.‬
‫קאט. אני לא מאמין לך.‬
‫איפה הפגר הרקוב של הלב השבור שלך?‬
‫אני צריך להריח אותו.‬
‫כן.‬
‫- שדרות הארלם ־ מאת ראדה בלנק‬ ‫בימוי על ידי ג'ולי ליפשיץ -‬
‫צריכה להיות שריפה בתחת שלך.‬
‫תהיי עוף החול.‬
‫אני פורצת החוצה מאחורי הראש!‬
‫כן, לעזאזל!‬
‫הייתה לך הזדמנות, דרלין!‬ ‫-כן, הייתה לך.‬
‫הייתה לך. כן!‬ ‫-עכשיו תשמרי מרחק לעזאזל!‬
‫תני לי את זה.‬
‫תנו לי להגיד מה שיש לי להגיד.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר?‬
‫אני אני.‬ ‫-אני.‬
‫אני חופשייה.‬ ‫-חופשייה.‬
‫אני ג־רו־שה שחורה!‬ ‫-ג־רו־שה שחורה!‬
‫כן!‬
‫- על הבמה -‬
‫אני פרנק דיללה. זוכרים את הפרצוף הזה?‬
‫היא הייתה אחת מהמחזאים המבטיחים‬ ‫בדירוג "30 מתחת ל־30" של מגזין "ספוטלייט".‬
‫עקבנו, אבל לאן היא נעלמה?‬
‫ובכן, אחרי שנים של אלמוניות, היא חזרה‬
‫לתיאטרון בהפקה החדשה של ג'יי ויטמן‬ ‫של "שדרת הארלם",‬
‫בבימויה של ג'ולי ליפשיץ.‬
‫זה "שדרות הארלם", אבל בסדר.‬
‫הבכורה של "שדרות הארלם"‬ ‫עולה בעוד כמה ימים.‬
‫ברוכה הבאה, המחזאית מניו יורק,‬ ‫ראדה בלנק.‬
‫פרנק, נהדר לשבת איתך. תודה שהזמנת אותי.‬
‫ראדה, איפה היית?‬
‫כתבתי מחזות‬
‫ולימדתי תיאטרון לבני נוער בהארלם.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫מה קורה?‬ ‫-היי!‬
‫האהובה שלי נראית טוב.‬
‫יו, היא רשמית, בן.‬
‫זאת המורה שלי, יו.‬
‫אם מדברים על הארלם,‬ ‫במה עוסק "שדרות הארלם"?‬
‫"שדרות הארלם" הוא על…‬
‫זוג שחור צעיר והשכנה הלבנה הצעירה שלהם,‬
‫וכיצד שלושתם רואים ג'נטריפיקציה‬ ‫מזוויות שונות.‬
‫מאיפה הגיעה ההשראה לכתיבה?‬
‫פשוט רציתי לדבר על מה שקורה בהארלם.‬
‫זה נכון שאת וג'יי ויטמן משתפים פעולה‬
‫במחזמר החדש שלו אודות אידה בי וולס?‬
‫מי אמר לך את זה?‬
‫כשערב הבכורה במרחק כמה ימים בלבד,‬
‫ועם חזרתך לתיאטרון לאחר כמעט עשור…‬
‫כן.‬
‫מה הכי מפחיד אותך ברגע הזה?‬
‫כן!‬ ‫-לא.‬
‫את נותנת לי את מיס סופיה במולדת המציאותית.‬
‫לא, אני נראית כמו פטרייה זועמת.‬
‫לא.‬
‫אל תדאגי, נמצא משהו.‬
‫אלוהים.‬
‫הבכורה היא בעוד כמה לילות,‬
‫ואני מרגישה חרא, ארצ'י.‬
‫אלה עצבים. ראיתי את זה מיליון פעמים.‬
‫זה לא עצבים.‬
‫את עוד שותה את המשקה הדיאטטי?‬
‫זה המחזה.‬
‫הוא כבר לא שלי.‬
‫המחזה הבא יהיה שלך.‬
‫איזו מין תגובה מזוינת זו?‬
‫אוי, לא, מותק. אל תבואי אליי בהאשמות.‬
‫למה לא?‬
‫למה לא, ארצ'י? היה לך חלק בזה.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫תראי, את הבאת את עצמך לכאן, טוב?‬ ‫אף אחד לא הכריח אותך לעשות דבר.‬
‫את תמיד עושה מה שאת רוצה.‬ ‫זיינת את הבן 25 ההוא.‬
‫עשרים ושש!‬ ‫-כן, עשית את הראפ המחורבן ההוא.‬
‫הראפ המחורבן גרם לי להרגיש טוב עם עצמי.‬
‫כן, טוב, כולנו צריכים משהו.‬
‫התנהגת כאילו ויטמן הוא הסיכוי היחיד שלנו.‬
‫כאילו שלא תהיה לי עוד הזדמנות.‬
‫אל תעזי להאשים אותי שלא האמנתי בך, בסדר?‬
‫יש לך בכלל מושג מה…‬
‫מה?‬
‫שיחקתי לו בביצים קצת, כן.‬
‫הכול בשביל חברה.‬
‫אוי!‬
‫טוב, בואו נריע לארצ'י הפטרון הקדוש.‬
‫ששיחק בביצים זקנות מקומטות למען העניים.‬
‫בחייך, ארצ'י,‬ ‫אתה לא עושה את החרא הזה למעני.‬
‫מה?‬ ‫-עשית את זה בשביל עצמך.‬
‫עכשיו, תגיד לי למה אני עדיין הלקוחה שלך?‬
‫את רוצה ללכת לשם.‬
‫אנחנו לא חייבים.‬
‫כולנו יודעים שאתה מחזיק אותי‬ ‫כי זה גורם לך להרגיש טוב יותר.‬
‫לגבי מה?‬
‫לגבי זה שאתה משלם 5,000 דולר בחודש‬ ‫על שכר דירה.‬
‫לגבי חופשות ביוון בחוטיני וכל החרא הזה.‬
‫לגבי זה שאתה מתנהג כאילו אתה לא באמת…‬ ‫-מה?‬
‫קוריאני?‬
‫לא אמרתי את זה.‬
‫האם אבא שלי התרגש‬ ‫שהדייט שלי לנשף הייתה שחורה?‬
‫לא, אבל תודה לאל שהיית בת.‬
‫שיתפת פעולה והצלת את התחת הרכרוכי שלי‬ ‫מלקבל מכות,‬
‫ואני תמיד אוהב אותך בגלל זה.‬
‫אבל אנחנו בוגרים, ואני מחוץ לארון, גאה,‬ ‫ומאוד קוריאני.‬
‫ואני לא חייב לך כלום מלבד חברות וכנות.‬
‫כן, את מוכשרת מאוד.‬
‫כן, אימא שלך מתה, אבל גם את מסוגלת‬ ‫למכור את הערכים שלך.‬
‫אני לא כזאת, ארצ'י.‬
‫תחזור בך.‬
‫אמרתי שתחזור בך.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫לך תזדיין.‬
‫זין על השמלות המכוערות האלה.‬
‫וזין על ערב הבכורה. אני לא אהיה שם.‬
‫זה לא היחס שמגיע לשמלה הזאת!‬
‫לעזאזל!‬
‫"תפוח אחד רע הרס את החבורה‬
‫כשהסתכלתי על הפנים שלך‬ ‫הרסתי לעצמי את הארוחה‬
‫אתה לא יכול לסבך אותי או אפילו לבחון אותי‬
‫כי אם תעשה זאת, אכה את הפרצוף שלך בשמחה"‬
‫לא בדיוק.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אני כאן.‬
‫מתי היא יצרה אותה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני חושב מייד אחרי שנולדת.‬
‫תקופת האומנות האתיופית הקופטית שלה‬ ‫משנות ה־70.‬
‫אז מה נעשה עם זה עכשיו?‬
‫רוב העבודות שלה אצלי,‬
‫וכבר אין לי עוד מקום.‬
‫גם לי אין. אני גרה בקופסה, זוכר?‬
‫בסדר.‬
‫אני מניח שנשים אותה במחסן.‬
‫את באה לכאן עם חלום‬ ‫ובסוף היצירה שלך מוצאת את עצמה במחסן.‬
‫זה מה שאת חושבת על אימא?‬
‫לא, אני רק אומרת.‬
‫אימא עשתה מה שהיא רצתה.‬
‫היא הייתה מורה. היא הייתה אוצרת.‬
‫היא שרה. היא טיילה.‬
‫היא עשתה אומנות. היא עשתה תיאטרון.‬
‫היא חיה את החיים.‬
‫היא הייתה הרבה יותר מהציורים האלה.‬
‫לא, אבל היא הגיעה לניו יורק‬ ‫כדי להיות אומנית מפורסמת.‬
‫ומה נשאר שיכול להעיד על כך?‬
‫אנחנו, טמבלית.‬
‫היא אמרה שאנחנו היצירה הגדולה ביותר שלה.‬
‫אני ממש מתגעגעת אליה.‬
‫גם אני, אחותי.‬
‫מה קורה, מיס בי?‬ ‫-היי.‬
‫איליין.‬
‫יש לך שנייה?‬
‫איך הולך?‬
‫אני חושבת שכדאי שתחזרי לכיתה.‬
‫אני בסדר.‬
‫אני יודעת.‬
‫לכן אני חושבת שאת צריכה לחזור לכיתה.‬
‫יש לך כישרון טבעי, איליין.‬
‫תראי, אני יודעת שהיינו מסוכסכות,‬
‫אבל זה כבר לגמרי מאחוריי,‬
‫במיוחד כי אני יודעת שזה לא קשור אליי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אני מדברת על ציפייה לחבב סוג מסוים של אדם‬
‫ואז אדם מסוג אחר מגיע ו…‬
‫הוא משפיע עלייך.‬
‫רוזה.‬
‫מה איתה?‬
‫אני חושבת שכדאי שתישארי לשיעור.‬
‫ובכן, תראו!‬
‫אוי, לא.‬ ‫-זין. חזרת?‬
‫איליין?‬
‫טוב, אני מניחה שאם הדיקן אמר‬ ‫שאת חייבת לחזור לשיעור,‬
‫את יכולה להיות ממלאת המקום של רוזה.‬
‫ישו השחור ממש מאיר עלייך.‬
‫ממלאת מקום?‬
‫לא.‬
‫אוי, שיט. "קרב נשים פראיות, חלק שתיים".‬
‫רוזה, אני בכלל לא…‬
‫זין על זה, מיס בי.‬ ‫היא לא תהיה ממלאת מקומי.‬
‫תירגעי, רוזה, בסדר?‬
‫היא יכולה לקבל את התפקיד המחורבן.‬ ‫-מה?‬
‫נמאס לי לשחק בתור הבחורה הזאת!‬
‫כלומר, בלי להעליב,‬ ‫כל העניין של להכניס להיריון?‬
‫ואז שהדמבו הזה יימרח עליי והחרא הזה?‬
‫אני יכולה לגלם המון דמויות,‬ ‫אבל אני לא טובה עד כדי כך.‬
‫בבקשה, איליין, קחי את זה.‬
‫שמעת אותה.‬
‫אז זה אומר שאני יכול לדמות‬ ‫שאני זורם בתוך איליין?‬
‫לגמרי.‬
‫זוזו!‬ ‫-לעזאזל.‬
‫באמת הגיע הזמן!‬
‫האח, הידד למלכת ביציות הוואגינה‬ ‫החדשה שלנו.‬
‫האח, הידד!‬
‫היי, בואי לא נריב. זה עושה לנו קמטים.‬
‫תראי, אני יודע שהעדפת לוותר,‬ ‫אבל זה עדיין הערב הגדול שלך.‬
‫אני מקווה לראות אותך.‬
‫ביי.‬
‫יו.‬
‫היי, די. זה אני, ראדה.‬
‫רק התקשרתי.‬
‫אני לא יודעת למה אני תמיד לובשת‬ ‫את הדבר הזה על הראש.‬
‫אולי בשביל תחושת נחמה.‬
‫בכל מקרה, רק התקשרתי.‬
‫בסדר.‬
‫נתראה אחר כך… או לא.‬
‫רגע.‬
‫למה את כל כך מגונדרת?‬
‫את הולכת ללוויה?‬
‫מה הקטע עם הכריך הזה?‬
‫את מרעילה אותי?‬
‫לעזאזל! אני מת.‬
‫אבל כדאי שאגמור אותו, מה?‬
‫אוסוולדו ריברה.‬
‫מצטערת, אתה לא ברשימה.‬
‫לא, אנחנו ברשימה הזאת.‬
‫אנו מכירים אותה. זו המורה שלנו.‬
‫את חושבת שבאנו מהארלם והתלבשנו‬
‫רק כדי להטריד את התחת הלבן החיוור שלך?‬ ‫זו כוונתך?‬
‫מה הבעיה, גברת?‬ ‫את צריכה לראות את הציצים שלי או משהו?‬
‫טוב, נכון.‬
‫זה ערב הבכורה שלי, טוב?‬
‫אבל ארצ'י צדק.‬
‫מכרתי את עצמי.‬
‫ומה עכשיו?‬
‫אני צריך ללכת כדי לשבת לכל אורך החרא הזה?‬
‫אז זה החלק שבו אני אומר לך שהייתי אומן‬
‫שירד מגדולתו, נכון?‬
‫ואז אני אומר לך דברי חוכמה‬ ‫שמשנים את ההשקפה שלך‬
‫כי נתת לי כריך מזוין?‬
‫כאילו אני איזה איש שחור קסום מזוין‬
‫שפשוט יושב כאן עם חרא במכנסיים‬
‫כדי שאוכל לעזור לך להחליט?‬
‫לא, אני לא האיש השחור הזה.‬
‫ואולי בפעם הבאה, אם זה לא יהרוג אותך,‬
‫תוכלי לשים קצת מיונז‬ ‫ בשני הצדדים של הלחם היבש הזה?‬
‫ניסית לשסף לי את הגרון באיטיות.‬
‫על לא דבר.‬
‫מרגש, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫והערב יש לי ביטוח,‬
‫אז אני לא אצא לשירותים.‬
‫פספסת את כל המערכה השנייה‬ ‫של המחזה האחרון שהיינו בו.‬
‫והזמיר לא מת בסוף.‬ ‫-אה, יופי.‬
‫ראדה?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫יש שם קהל ממש ידידותי, חבר'ה.‬
‫יופי.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫תודה!‬
‫תיהנו הערב. תודה.‬
‫ארצ'י!‬ ‫-אהבתי את המראה.‬
‫תודה. גם שלך.‬
‫חמש דקות לעליית המסך!‬ ‫-היא בדרך.‬
‫אני מקווה.‬
‫האמת היא שאני רוצה שהיא תפגוש‬ ‫את המשקיעים במחזמר על שירלי צ'יזהולם.‬
‫אולי תוכל להצטרף כמפיק.‬
‫אם ב"מפיק" אתה מתכוון‬ ‫ל"לשחק לך שוב בביצים",‬
‫אני חושב שאוותר.‬
‫פאטי, בילי, מה שלומכם?‬
‫נכון שזה ערב נפלא?‬
‫"שדרות הארלם, שדרות הארלם‬
‫אולי תמצא אהבה בשדרות הארלם‬
‫שדרות הארלם, שדרות הארלם‬
‫עלולים לירות בך בשדרות הארלם‬
‫שדרות הארלם, מרכז החיים השחורים והחומים‬
‫היכן שהתרבות שהייתה בשלה‬ ‫השתנתה תוך שנייה‬
‫לתרבות יש מחירים, נשרים חיוורים‬
‫אבל הדופק של העיר ממשיך להשתולל"‬
‫זאת אמורה להיות אני?‬
‫"…הדופק של העיר ממשיך להשתולל"‬
‫טעות שלי.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫"הדופק של העיר ממשיך להשתולל‬
‫הדופק של העיר ממשיך להשתולל‬
‫אמרתי שהדופק של העיר ממשיך להשתולל‬
‫שדרות הארלם, שדרות הארלם‬
‫אולי תמצא אהבה בשדרות הארלם‬
‫שדרות הארלם, שדרות הארלם‬
‫עלולים לירות בך בשדרות הארלם"‬
‫כולכם כל כך נפלאים.‬
‫מותק, אני לא אומרת שאני רוצה לחזור לדרום.‬
‫אז מה את רוצה לומר, מותק?‬
‫אני אומרת שנהיה יקר מדי להישאר כאן.‬
‫'נחנו צריכים למצוא פתרון.‬
‫מה בחורה צריכה לעשות‬ ‫כדי להשיג פה חלב סויה?‬
‫למה את מתכוון, אדוני?‬
‫כן, למה אתה מתכוון?‬
‫אני מציע לך חצי מיליון דולר‬ ‫עבור החנות שלך.‬
‫אדוני, אינך יכול לעשות את זה.‬
‫החנות הזאת היא הכול עבורנו.‬
‫כן, הכול.‬
‫החנות הזאת הכול עבורי.‬
‫טוב, זה לא תלוי בך… נכון?‬
‫אז… מה החלטנו?‬
‫מותק.‬
‫חומד.‬
‫"שדרות הארלם‬
‫שדרות הארלם‬
‫הארלם"‬
‫הביטוח לא ממש עזר.‬
‫אעשה את זה מהר, מבטיחה.‬
‫את חייבת. אני לא רוצה לפספס שום דבר.‬
‫המערכה הראשונה הייתה די עוצמתית, נכון?‬
‫כן. ואני אוהבת את הדמות של ג'יימי.‬
‫היא כוכבת. היא מדהימה.‬
‫משתוללת.‬
‫העיר ממשיכה להשתולל.‬ ‫-קליט, לא?‬
‫אני מתה על זה.‬
‫אילולא את, מרקוס עדיין היה כאן.‬
‫מה עשיתי?‬
‫באת לכאן… להארלם. זה מה שעשית.‬
‫אני לא מוכנה לקבל את האנרגיה שלך.‬
‫אני לא האויבת שלך. אני השכנה שלך.‬
‫חברה שלך, אני…‬
‫אחותי?‬
‫תודה.‬
‫האין זה ערב נפלא? תודה רבה.‬
‫אלוהים. איזו הפתעה. תודה רבה.‬
‫זה פשוט כל כך נפלא…‬ ‫-תודה, כולם.‬
‫הבמאית שלנו, ג'ולי ליפשיץ. תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫אם יורשה לי, אני כל כך מתרגשת‬ ‫לחלוק את הרגע הזה עם כולכם.‬
‫אני רק רוצה להודות לצוות השחקנים‬ ‫המדהים שלנו. הם עבדו כל כך קשה.‬
‫אבל אף אחד לא עבד קשה יותר מהמחזאית שלנו.‬
‫כן.‬ ‫-ואני אשמח לקרוא לה לבמה.‬
‫ראדה, את כאן?‬ ‫-היא כאן? היא באה?‬
‫ראדה?‬ ‫-ראדה?‬
‫את שם?‬
‫גבירותיי ורבותיי, ראדה בלנק.‬
‫הינה היא באה.‬
‫ראדה, זה כל כך מרגש בשבילך. ברכותיי.‬
‫תודה.‬
‫תגידי משהו! ראדה בלנק!‬
‫כן, מיס בי!‬
‫אני רוצה להודות לצוות המדהים הזה.‬
‫הבמאית המדהימה שלי, ג'ולי ליפשיץ.‬
‫תודה שהבאת את הארלם לחיים.‬
‫וכמובן, ג'יי ויטמן.‬
‫תודה.‬ ‫-איפה הייתי בלעדיך?‬
‫אז…‬
‫כל מחזאי חולם על…‬
‫הרגע הזה.‬
‫כל מחזאי מקווה…‬
‫שהוא לא יכתוב מחזה מחורבן כזה.‬
‫אימא שלי גידלה אותי להיות חסרת פחד‬
‫ו…‬
‫אני מניחה שהתחלתי לפחד לאחר מותה.‬
‫"פחד אמיתי חוויתי‬
‫מכל הבחירות וכל החרא שעשיתי‬
‫במחשבה שלא ישלמו לי‬
‫אבל אני הבת של קרול אז החרא הזה מינימלי‬
‫אני חייבת לומר לכם, אדם שחור נחנק‬
‫נמאס לי למכור את נשמתי‬ ‫בשביל האסימונים האלה, המטבעות האלה‬
‫אבל נחשו מה? החלטתי אחרת‬
‫כי הגיע הזמן למצוא את הקול שלך‬
‫ג־ב־א‬
‫גרסה בת 40, ללא ספק‬
‫ג־ב־א‬
‫לא לומר את האמת זה פשוט לא הגיוני‬
‫להימנע מלהיות מי שאת צריכה להיות‬
‫ג־ב־א‬
‫תממני את החזון שלך‬
‫תמלאי את החלל שלך‬
‫תמצאי את הקול שלך‬
‫לכו להזדיין, נשרים זקנים‬
‫גרסה בת 40‬
‫זה מי שאני."‬
‫פרשתי.‬
‫כן!‬
‫מיס בי, כל הכבוד!‬
‫ראדה.‬ ‫-לא!‬
‫ראדה…‬ ‫-לא!‬
‫אם אתה רוצה לומר לי ששוב דפקתי הכול,‬
‫אז אני לא מוכנה לשמוע.‬ ‫-ראדה, הבנתי.‬
‫היית בסדר גמור.‬
‫אני גאה בך.‬
‫אני מתפטר.‬ ‫-אתה מפוטר.‬
‫אני אוהבת אותך, ארצ'י.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫טוב, אני צריכה ללכת.‬ ‫-מה?‬
‫אני צריכה לטפל באיזה עניין.‬
‫אתה יודע, עניינים.‬
‫בסדר.‬
‫לכי על זה.‬
‫הבחורה הזאת… שחרזה?‬
‫אה, כן, זאת קאיה מקווינס.‬
‫היא חבל על הזמן.‬ ‫-כן.‬
‫והגיל שלה מתאים.‬
‫והיא גם בת דודתי הקטנה.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫את נראית טוב.‬
‫תודה. זה היה ערב הבכורה.‬
‫של המחזה שלך?‬
‫כן.‬
‫אז מה אתה עושה כאן?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל יש לי מקצב חדש! זה מטורף!‬
‫תן לי לנחש.‬
‫יצרת אותו מקטעים חוזרים של בכי גדיים.‬
‫לא, אבל זה טוב.‬
‫מזמורים של מנוניטים.‬ ‫-אה.‬
‫מה?‬ ‫-כן, זה מטורף.‬
‫אבל בנימה רצינית…‬ ‫-מה?‬
‫את… כתבת מאז ש…‬
‫לא.‬
‫אז נאלתר.‬
‫בסדר.‬ ‫-יש לי מקצב ממש עכשיו.‬
‫מה נעשה?‬ ‫-מה? מה יש לך?‬
‫כן‬
‫מילה.‬
‫יו‬
‫"נדמה לי שראיתי עכברוש‬
‫זה יגרום לבחורה שמנה להתחיל לרוץ‬
‫תחת השמש ללא מצמוץ‬
‫פנימה והחוצה.‬
‫ללא ספק‬
‫פעם הייתה בי עוצמה כמו קארדי בי‬
‫יש חלק ממני‬
‫זה ממש קשה לי"‬
‫היי, סוף לא רע.‬
‫היה יכול להיות שם קצת יותר סקס,‬
‫אבל היי, החיים מעניינים.‬
‫אני יודע כי עשיתי הכול.‬
‫הייתי ברחבי ארצות הברית,‬
‫היו לי הרבה מאהבים, עבודות מעניינות,‬
‫כמו נערת מלתחה במלון סבוי.‬
‫לעזאזל, אפילו עבדתי עם מספרים.‬
‫אז את מבינה,‬
‫אני יודעת איך להסתדר כאן.‬
‫למשל, נסעתי לפריז.‬
‫אולי תשתקי כבר?‬
‫אם את לא מתכוונת לבוא לפה‬ ‫כדי לתת לי אוכל או סקס…‬
‫אז תסתמי את הפה!‬
‫"יו, די־ג'יי ג'מדיסן‬
‫לא תאמין מה ראיתי הרגע‬
‫ירדתי במחלף 145 ותנחש מה?‬
‫היה שם בחור לבן ורזה עם תחת של בהמה‬
‫עמד שם עם פרחה לבנה‬
‫כשהעיניים שלה פגשו את שלי‬ ‫היא הסיטה את מבטה כמו מבושה‬
‫בטח הייתה ביניהם אהבה אמיתית‬
‫או שלכלבה היה פטיש לתחת של בחורה שחורה‬
‫אבל ישבן־בן־בן, צבוע בלבן‬
‫מחובר לזרג ורדרד וכשיר‬
‫זה גרם לי לפצוח בשיר‬
‫גבר לבן עם תחת של אישה שחורה‬
‫איך אתה נושא את כל זה מאחור?‬
‫מה נסגר?‬
‫גבר לבן עם תחת של אישה שחורה‬
‫איך אתה נושא את כל זה מאחור?‬
‫מה נסגר?‬
‫יו, ראית את "הצבע ארגמן"?‬
‫אז אולי אתה יודע מה אנחנו‬ ‫הנשים השחורות עוברות, לא!‬
‫כל יום ברחוב כשאני הולכת‬
‫בעיניו של גבר שצועק לעברי‬ ‫לחתיכת בשר אני הופכת‬
‫אבל אתה האדם הלבן‬
‫עם תחת כל כך שמן, אולי אתה מבין‬
‫אני בטוחה שגברים חושבים שהם סטרייטים‬
‫ואז הם מסתכלים על התחת השמן‬ ‫שלך וחושבים, "רגע!"‬
‫גבר לבן עם תחת של אישה שחורה‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן־קיש‬