Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Чорна діра химерніша за будь-яку вигадку письменника-фантаста.
Ділянка космосу,
де гравітація настільки сильна,
що ніщо не здатне звідти втекти.
Щойно ви переступили через край,
вороття назад немає.
СЬЮДАД-СЕРДАН, МЕКСИКА СІЧЕНЬ 2017
Ого.
Кожного разу захоплююся тими двома горами.
Вони трохи оманливі.
Виглядають, наче на них можна за кілька годин залізти.
Але між нами великий перепад висот.
Малим я не цікавився астрономією
і не мав телескопа...
але пам'ятаю, як вперше побачив чорну діру.
Я тоді подумав, що у всесвіті
є купа цікавих речей.
Телескоп горизонту подій - це новий інструмент,
що збирається інтернаціональною командою.
Його збільшувальна сила дозволить спостерігати
зону безпосередньо навколо чорної діри.
Такого ще не було.
Ми полюємо на те, що щосили намагається
лишитися непоміченим.
Та ми кажемо «ми тебе упіймаємо».
Коли підіймаєшся на висоту 4500 м,
лишаєш за собою більшість атмосфери.
Щоб зазирнути у пустоту космосу,
треба піднятися над атмосферою.
Мета Телескопу горизонту подій формулюється просто:
ми зробимо перше фото чорної діри.
Вчора пополудні
усі частини системи «front end» працювали...
Ми прибули до ВМТ у січні
саме для того, щоб провести тест-драйв.
Ми починаємо стикатися з проблемами.
Ми спробували замінити діод Ганна, а тепер втратили потужність.
Це ми зараз і лагодимо.
Сьогодні я постараюся знову використати старий діод Ганна...
Та якщо ми використаємо старий діод...
-тоді... -Так.
Ми досі сумісні з ТГП...
-Черед подвійну конвертацію. -на січень і квітень.
У квітні працюватимуть усі телескопи по всьому світу,
усі ТГП,
це наш шанс зафіксувати чорну діру.
Але до того часу ми мусимо переконатися, що все працює.
Перша мета - добитися частоти 232,1 гігагерц
-від старого діода Ганна. -Так.
Якщо не вийде, що тоді?
Мій план «Б»...
це...
Чим більший телескоп, тим легше розгледіти крихітні об'єкти.
Щоб розгледіти чорну діру у центрі нашої галактики,
або більшу чорну діру М87,
нам знадобиться телескоп розміром майже з Землю.
Це, звісно, неможливо. Тож ми зупинилися на наступному плані.
Беремо телескопи, розташовані по всій планеті,
і одночасно направляємо їх на чорну діру.
Уявіть, що берете дзеркало
і розбиваєте його молотком,
далі розкладаєте уламки по всьому світу.
А тоді робите запис відображення тих уламків,
монтуєте його
та реконструюєте дзеркало на суперкомп'ютері.
Ось що робить Телескоп горизонту подій.
Тож на кожній локації все має пройти ідеально.
Як на мене, його пошкодили.
Під час перевезення?
Задимить як ввімкнеться - знатимемо, щось не так.
Ага.
Ще треба зробити кілька тестів.
Завтра запустимо справжню обсервацію.
Задіємо Південний полюс, Іспанію, Чилі
і, як Бог дасть, ТГП.
Час спливає.
Я знаю.
Вмикай музику з «Місія неможлива».
Поглянь... Це телескоп під усим цим
-Л-А-Й-Н-О-М, вибачте. -Що тут трапилося?
-Що? -З нами трапилася погода.
Ти знущаєшся. Останні 16 годин все було чудово,
а щойно ми піднялися, на нас наче грім з неба.
Кепсько.
З цією погодою ми не зможемо націлитися і сфокусуватися.
Все має початися
за 40 хвилин...
Вже за 35.
Якщо досі будемо серед хмар,
і стане дуже холодно, доведеться зіткнутися з кригою.
Так. Цілком можливо.
-Мене це непокоїть. -Мене також.
Усі схрестіть пальці і читайте улюблені молитви,
щоб нам все вдалося.
Ми встановимо рівні в іншій кімнаті і будемо готові
Я маю трохи налагодити потужність нагорі.
В курсі, що ми цю штуку запускаємо
-рівно за 14 хвилин і 15 секунд? -Знаю, але...
Боже.
Ти сказав 67-73?
Там RCP та LCP?
У нас хвилина.
Гаразд, люди, тримайтесь за капелюхи.
Ми готові.
Чотири, три, два, один, нуль!
Запускай!
Ох.
Що таке чорна діра?
Вона настільки глибока,
що важко сповна осягнути фізику всього, що відбувається в ній.
Це можна вивчати усе життя.
Уявіть об'єкт, гравітація якого стала настільки сильною,
що стиснула весь матеріал,
з якого складалася, у одну точку.
Такий об'єкт утворює горизонт подій.
А у горизонту подій є одна дивовижна якість:
це односторонній процес.
Можна потрапити ззовні всередину, але вибратися не зможе ніщо.
Гравітаційне тяжіння настільки сильне,
що будь-що, що наблизиться, просто зникне всередині.
Коли щось зникає за горизонт подій - це назавжди.
І нам більше нічого про це не відомо.
Його вже не можна виявити, не можна пізнати.
Може воно досі існує, може ні, нам про це не дізнатися.
Ми вступили у контакт з феноменом,
який ми не цілковито розуміємо.
Це наче вир у всесвіті у часі й просторі.
Найтемніший об'єкт, який ми можемо уявити математично,
не випромінює і не відбиває світло.
Та він стає знаряддям
найпотужніших подій, які ми можемо спостерігати у всесвіті.
В цьому є щось,
що розбурхує розум.
Ви мене чуєте?
Так.
Кажуть, реальність часто химерніша за вигадку,
і направдивіше це висловлювання саме у випадку чорних дір.
Наразі ми з моїм кембріджським колегою Малкольмом Перрі
та Енді Стромінгером з Гарварду,
працюємо над новою теорією, що пояснить механізм,
за яким інформацію можна повертати з чорної діри.
Спостерігайте за космосом...
Я познайомився зі Стівеном у 1982.
Це дивно, як багато є тем, щодо яких наші погляди збігаються,
але останніми роками ми знайшли головну для нас тему.
-Вже роки три, так? -Так.
Наша співпраця перейшла на якісно новий рівень.
-Інакший. -Так.
Це був чудовий теплий день,
нетиповий для квітня у Англії,
тож лекція була надворі.
У місці під назвою Грейт-Бремптон Гауз.
Останні 10 років Стівен з друзями влаштовували невеличкий пристанок.
У мене були певні ідеї щодо
структури країв безкінечності і...
як вони можуть зберігати інформацію.
Я просто слухав лекцію і відчув,
що феномен, який він описував,,
може відбуватися на поверхні чорної діри.
Стівен це одразу вловив.
Сказав, що це те, чого нам не вистачало.
Йому не терпиться розгадати парадокс,
що він його випустив у світ в 1975 році.
Це називається Інформаційним парадоксом.
По суті, він стверджує, ніби чорні діри знищують інформацію,
що має бути неможливо. В цьому і парадокс.
ХИБА
можуть схибити у присутності чорної діри.
Тому ми й цікавимося цією проблемою.
адже якщо інформація втрачається, це суперечить
майже всьому, що ми знаємо про фізику.
Щось не так з нашим розумінням функціонування чорних дір.
Ззовні ви не можете знати, що знаходиться всередині чорної діри.
Коли ви дивитеся на чорну діру, то можете вказати лише
її масу, заряд та стан обертання.
І так з будь-якою чорною дірою, незалежно від того, з чого вона.
Це означає, що чорна діра містить багато інформації,
прихованої від зовнішнього світу.
Людям було важко змиритися з цим фактом, а тоді
Стівен Гокінг відкрив Випромінювання Гокінга,
вказавши, що з чорної діри таки щось виходить,
тоді почалися справжні проблеми.
Виявилося, що вони не чорні, вони випромінюють.
А випромінюючи, втрачають масу і зрештою зникають.
Рівнозначна маса слонів могла б утворити чорну діру,
як і рівнозначна маса Британських енциклопедій.
Чорна діра випаровується, залишаючи по собі лише Випромінювання Гокінга.
Здається, що інформація про те, що впало всередину - втрачена.
Частинки, що з'являються з чорної діри,
видаються цілком випадковими
і не мають жодного стосунку до того, що впало всередину.
Якщо те, що сказав Гокінг, правда, то діра здатна виплюнути будь-що.
Це може бути піаніно, це може бути тромбон...
Це може бути будь-що.
Це означає, що фундаментальна структура всесвіту
є цілком випадковою.
Не існує законів фізики, що керували б усесвітом.
Це кошмарний сон будь-якого фізика.
Більшість наших знань про всесвіт
базуються
на вірі, що ми здатні робити передбачення спираючись на закони природи.
Ми маємо теорію фізики і робимо передбачення, керуючись нею.
Проводимо експерименти та спостереження, щоб бачити, чи справдилися передбачення.
Ми можемо уявити початок всесвіту, застосовуючи закони фізики
для того, щоб вирахувати, яким мав бути світ у минулому.
Якщо ці закони можуть схибити,
постає проблема межі знань.
Що ми можемо знати про світ насправді?
Якщо передбачуваність всесвіту
хибить з чорними дірами,
то може схибити і у інших ситуаціях.
Ба, гірше, якщо інформація втрачається,
ми також не можемо бути певні щодо нашої історії.
Книжки з історії та наші спогади можуть виявитися ілюзіями.
Адже минуле вказує нам, хто ми є.
Без нього ми втрачаємо свою ідентичність.
ЦЕНТР ТЕОРЕТИЧНИХ НАУК ФУНДАМЕНТАЛЬНЕ ДОСЛІДЖЕННЯ 20 ЧЕРВНЯ, 2015
Відколи я був аспірантом, інформаційний парадокс
не полишав мої думки.
Був зі мною цілодобово.
Я прокидаюся, варю каву і сідаю за свій блокнот.
Я думаю про нього, коли чищу зуби,
бачу про нього сни.
Це найзахопливіше ідеально сформульоване питання
сучасної фізики.
Воно настільки цікаве,
що я був готовий присвятити йому все життя.
20 КВІТНЯ, 2016
За 40 років після дискусії Гокінга...
До речі, поки Малкольм стирає...
Вийшли тисячі праць на тему того,
як можна уникнути парадоксу.
Жодна з них не отримала
загального схвалення,
і у кожної є власні недоліки.
Думаю, я зміг би вивести магічну формулу дуже детально.
Ага.
Тож поки Малкольм пише...
Спершу ми вивели...
Наразі ми з Стівеном та Малкольмом знайшли процес,
що, можливо, допоможе вирішити інформаційний парадокс.
Ого. Виглядає захоплююче.
Це початок чогось важливого, ми самі ще не знаємо чого...
Зараз ми якраз активно досліджуємо це припущення.
-Але центральні терми чого... -Яка швидкість суперротації атмосфери?
Тож, суперротація... Стандартна група Бонді-Метцнер-Сакса.
Мета фізики - відшукати правду
про всесвіт.
Можливо ми ніколи не дізнаємося всього...
Це дає нам закон збереження...
...але, думаю, є вірогідність,
ще за мого життя, ми розкриємо цю таємницю.
Тож це збереження заряду суперротації.
А зараз я витру тут...
Побачити значить повірити.
Це найпотужніше і найдостовірніше з наших чуттів.
Нам потрібно бачити.
Ми жадаємо бачити.
Для мене вже років 10 як немає сумніву, що чорна діра існує,
і що це можливо. Та я однак хочу бачити те кляте фото.
Хочу і все.
Насправді ми ніколи ще не бачили ознак чорної діри,
що є віртуальною зоною, горизонтом, з якого не втекти навіть світлу.
З Телескопом горизонту подій ми наблизимось аж до розміру горизонту
і побачимо, чи він відкидатиме тінь.
Телескоп горизонту подій - це кульмінація
десятиріч роботи.
Коли ми зрозуміли, що можемо зробити зображення,
то були в захваті.
Тож за останні кілька років ми відвідали нові місця
і переконали людей там, що наука того варта.
Ми мусили спроектувати і встановити спеціалізовану
і дорогу техніку у цих місцях.
У всіх цих важкодоступних місцях.
ВМРА, ЧИЛІ
Нарешті настав момент, коли ми робитимемо перше спостереження,
а можливо і перший знімок.
Це досі під питанням, але
-але місцева мудрість каже «так». -Ага.
Південнополюсний телескоп: погода: добре; націлювання: неможливе.
Проблеми з націлюванням.
СМТ технічно готовий, прогноз погоди:
можливий сильний вітер, проблеми малоймовірні.
Тобто прогноз на ніч позитивний?
Так.
Ми розмістили по всій землі телескопи, що можуть спілкуватися між собою,
записувати дані в тандемі.
Щоб ми потім змогли об'єднати ці дані,
і змусити їх поводитись, ніби вони зібрані з одного телескопа.
Наразі Телескоп горизонту подій -
це система з восьми телескопів по всьому світі
від Південного полюса до пустелі Аризони, Гаваїв та Чилі,
що, фактично, утворюють телескоп розміром з Землю.
Хороший прогноз погоди для Піко.
Тут вказано «чудовий», тож...
-Як на мене, все гаразд. -Я змінюю на 0,2...
Покажіть мені карту водяної пари ВМТ.
Коли об'єкт один,
лише погода над одним телескопом
має бути ідеальна для нічного спостереження.
А тепер уявіть, що погода має бути ідеальною над усією системою.
Воно має пройти до початку спостереження,
та ми не знаємо, чи не займе щось його місце.
Здається, прискорюється.
-Так. -Тож ситуація з СМТ погіршується.
Які тут точки защемлення?
Це ВМТ та СМТ,
доведеться приймати рішення покладаючись... на Південний полюс,
на тому, що там можуть бути проблеми з націлюванням.
ВМТ, чи є проблеми з мазером?
Я трохи за нього переживаю,
бо ми не провели деякі тести, що дозволили б...
перевірити його стан.
-Шепе, зараз 3:30, у нас пів години. -Ага.
Запускаємо?
Я вважаю, що треба запускати сьогодні.
Скоріш за все, кращої погоди не буде,
технічні проблеми вже не критичні.
З усіх ночей, коли Південний полюс був під питанням, це найприйнятніша.
Ага.
Може навіть отримаємо достойні скани М87.
Ну, що. Зважуймося.
Я прийму рішення і повідомлю всім.
Ніч п'ята, трек Д позитивний!
Хай всі наступні ночі будуть як ця.
А тоді, по всьому світу,
усі телескопи повернуться водночас,
і ми розпочнемо запис фотонів з чорної діри.
Те, наскільки великою виглядає чорна діра у небі, залежить від маси
і того, як далеко вона знаходиться.
Чорна діра у центрі нашої галактики, Стрілець A*,
має найбільший кутовий розмір на небі, далі йде М87.
Чорна діра М87 більша у тисячу разів
та заходиться приблизно в тисячу разів далі.
Тож на небі їхні розміри дуже схожі.
Це центральне командування, тут цілодобово хтось є.
Люди пишуть нам, якщо у них термінові проблеми
з записом, приймачем чи ще чимось.
Спокій нам лише сниться.
Добре, як не треба нічого робити,
коли все йде гладко, коли все гаразд.
Але ми тут про всяк випадок.
Ми щойно завершили день 3 спостережень ТГП.
Це було безпрецендентно.
Ми запустили три послідовних ночі спостережень.
А все тому, що погода була феноменальною.
Команда втомлена,
адже ми працювали цілодобово протягом трьох днів.
Вони працюють на великій висоті,
дуже уважні до деталей,
це великий стрес, вони намагаються мінімізувати проблеми.
ми доводимо їх до межі можливого.
Починаємо остаточний скан Стрільця А*.
Оце і все. Так. Це остаточний скан
спостереження 2017 року
за Стрілцем А*.
Десь далеко поза веселкою
Літають пташки
-Це ти написав «УРА»? -Ага.
Всі твої мрії
Всі вони справджуються
ДО ВСІХ: ЧУДОВО. ДЯКУЮ ЗА ПРАЦЮ. З МЕНЕ ЗАСТІЛЛЯ
Колись я загадаю на зірку
І прокинуся поза хмарами
Де...
Як на мене, ця пісня чудово вловлює це відчуття, коли нарешті досягаєш того,
над чим так довго працював.
Як довго?
Ми над цим працювали... Приблизно 20 років.
Тепер на кожному з ТГП місць спакують жорсткі диски,
дуже обережно,
і надішлють їх до центру обробки інформації.
Чекайте. Ми змогли!
Ми завершили нашу роботу?
Ми змогли. Це все!
Ми щойно закінчили цілий скан,
весь план, всю кампанію
і спостереження з Телескопом горизонту подій
за цей рік.
Найбільша проблема з Телескопом горизонту подій
в тому, що лише зібравши всі дані у центрі кореляції,
можна побачити, чи все спрацювало.
А на це знадобиться більше місяця.
А до того завжди лишатиметься стрес,
невпевненість у тому, що все спрацювало.
Отже, травень, весна, відродження, візуалізація чорних дір,
оце буде літо.
ВІД ЗЕМЛІ ДО СОНЦЯ 149 600 000 КМ 1 АСТРОНОМІЧНА ОДИНИЦЯ
ВІД СОНЯЧНОЇ СИСТЕМИ ДО СТРІЛЬЦЯ А* 25600 СВІТЛОВИХ РОКІВ
ВІД ЧУМАЦЬКОГО ШЛЯХУ ДО М87 54,8 МІЛЬЙОНІВ СВІТЛОВИХ РОКІВ
Одвічне питання філософії науки:
якщо ми насамперед зацікавлені у феноменах,
що можуть бути виявлені експериментальним шляхом,
то як
нам вдалося отримати знання про неспостережувані об'єкти?
Мене завжди притягувало невидиме
та таємниче.
Можна сказати, я тяжіла до чорних дір.
Але чорну діру важко зрозуміти лише за допомогою рівнянь.
Якщо ви справді хочете знати щось на детальному рівні,
то не застосовуватимете лише математичний підхід, не вийде.
Вам знадобиться комп'ютерна симуляція.
Навколо орбіти чорної діри утворюється акреційний диск.
Він хаотичний.
Це іонізований газ, він має магнітні поля,
він крутиться вихрем.
Газ нагрівається і починає випромінювати радіацію.
Зробити подібні розрахунки за допомогою лише олівця і паперу теоретику важко.
Симуляції допомагають нам зробити невидиме,
небачене... видимим.
10 ВЕРЕСНЯ, 2017
БРІНСОП-КОРТ АНГЛІЯ
-Це, певно, Енді. -Привіт.
У нас майже чудові новини.
Що там?
Але не зовсім.
Ми десь упустили зв'язок.
Та якщо не перейматися, можна дійти вірного висновку.
Ну, я ніколи не переймаюся, тож...
Раз на рік, Стівен Гокінг з друзями
винаймають десь будиночок
де можна обмінюватися ідеями, розважатися,
ходити в гори.
Стівен приїхав.
Він тут? Чудово.
Підете он туди, зможете привітатися.
Гаразд
Ми з Стівеном, Сашею та Малкольмом знайшли щілину у панцирі,
більше ніж щілину,
радше величезну прогалину у панцирі інформаційного парадоксу.
-Давайте скористаємося тією дошкою. -Гаразд.
Вважалося,
що чорна діра просто не здатна зберігати інформацію.
Що це просто діра у космосі.
Та ми виявили, що горизонт має певні властивості для декодування інформації.
А саме, градуси свободи супертрансляції та суперротації,
які ми назвали «легким пушком».
-Гаразд. -Обведи навколо.
Пушок розміщений по всьому горизонту чорної діри.
Коли ви кидаєте щось у чорну діру,
то зміните їй зачіску.
От вона така, ви щось кинули - тепер вона така.
Ми відкрили, що існує запис всього, що впало в чорну діру.
Деяка інформація точно передається.
Ми просто ще не знаємо, чи вся.
Саме це ми зараз і намагаємося виявити.
Виглядає отак.
Ага. І містить лише дві похідні
-епсилону, тож воно зникне. -Добре.
Ми маємо зрозуміти, чи цей легкий пушок і легкі частинки
здатні кодувати інформацію в чорній дірі.
Тож ми не переживаємо за цей терм.
-Ні. -Ти теж його перевіряв?
Є формула,
виведена Бекенштейном та Гокінгом на початку 70-х,
що вираховує скільки саме
гігабайтів інформації може зберігатися в чорній дірі.
Тож найперше випробування, яке ми ще не пройшли,
це вираховування інформації за допомогою легкого пушку
і висновок, що це дасть правильну відповідь.
Якщо нам вдасться довести центральний заряд до 12J,
то інформація не зникає, вона зберігається,
і ми зможемо відслідкувати її, спостерігаючи за горизонтом.
Три місяці ми отримували «нуль»,
і ще три - «нескінченність».
А останні кілька тижнів, Малкольм
вважав, що отримав «12», та ми думаємо, що це було хибно.
Наразі ми маємо «12»,
але це під великим сумнівом.
То для того, щоб отримати останню формулу, ви провели часткову інтеграцію?
Думаю, так.
Так, бо немає термів з двома похідними від зети.
Так суть була в тому, щоб позбутися двох похідних від зети.
Та може вони справді є.
Поглянемо.
Думаю, нам ще треба над цим подумати.
А от і Стівен. Ми врятовані!
Привіт, Стівене.
Давайте викладемо Стівенові наші підсумки.
Звісно, якщо там все правильно.
Побачимо.
Ні, ніколи не можна припускати, що все правильно.
-Ми все перевіримо. -Так, треба все перевірити.
Стандартні американські гірки: кілька хвилин тому ми були в захваті,
бо головний терм вийшов ідеальним,
саме таким, як треба, для поверхневого закону.
А тоді ми зрозуміли, що, можливо, упустили певні терми.
Відчуваю, що ми на правильному шляху.
Але наша задача ускладнилася.
Можливо, ми ще дещо забули.
Що?
Там були питання по терму «F плюс-мінус».
Так, мене це теж непокоїть.
Можливо, терм «F плюс-мінус» прибере проблему.
Так, що з цим робитимемо? Бо...
Я думала, що не отримувала нічого з трьома похідними від епсилону, але...
Треба перевірити.
Нам потрібне певне число.
В 12 разів більше за кутовий імпульс.
-Думаю це... -Або відхилення від...
Дуже важко прийти до цього числа.
Якщо вам таки вдасться...
Ось тут.
це означатиме, що чорні діри здатні зберігати...
всю інформацію, що мала б бути загублена...
Тут десь була стежка.
Це величезний крок у напрямку розв'язання інформаційного парадоксу.
Малкольм прийшов від цього до цього інтегруючи частини.
-Незаконно. -Так.
Але, використовуючи дивергенцію 3-форми...
-Можна досягти того ж. -Прийти до тієї ж формули.
І завжди буде місце для...
Скільки конформних векторів Кіллінга на дво-сфері?
-Три! -Безкінечна кількість?
Шість!
Зі Стівеном дуже цікаво працювати, бо...
Ну, він не говіркий, тож будь-що, що він таки каже, має вагу.
Глобально чітко-визначені, точні вектори Кіллінга.
Їх всього три. Глобально чітко-визначених...
Він може запитати щось, і, спершу,
здається ніби він уточнює, та потім виявляється,
що він бачить проблему якось інакше або
хоче поділитися інтуїцією.
Всіх це, спершу, трохи спантеличує, а потім ми розуміємо, що це важливо.
Тож ми...
скрупульозно слідували твоїм інструкціям...
забути про нескінченність.
Я, спочатку, заклав такий собі фундамент, ніби кружляв навколо гори,
намагаючись визначити найефективніший шлях нагору.
А Стівен такий: «Гаразд. Зараз йдемо цим шляхом».
Він дуже завзятий.
І не хоче витрачати забагато часу
на дослідження різноманітних підвипадків і можливостей.
Не любить ходити довкола.
А дифеоморфізм може продукувати всю ентропію?
А який дифеоморфізм продукує ентропію?
То питання, які дифеоморфізми...
З цією проблемою навряд можна впоратися самому,
але різні люди сприймають речі по-різному
і кожен здатен привнести щось своє.
Це, по суті, E у inφ навколо
-Це, по суті... -E у inφ, але якимсь чином...
Я, зазвичай, мчу до кінця, а тоді вже стараюся заповнювати пробіли...
Правда?
А така методика сприяє помилкам,
бо ти вже знаєш, яку відповідь очікуєш.
А Малкольм, навпаки,
починатиме з початку і систематично
пропрацьовуватиме всі деталі, що теж не ідеально,
бо як він рухатиметься в неправильному напрямку, то не прийде до цілі.
Тож ми добре один одного доповнюємо.
Саша стала для нас чудовим поповненням.
Спочатку вона була Малкольмовою аспіранткою,
а далі стрімко перетворилася на важливого члена команди.
Ми отримали це число раз, тоді воно пропало,
а кілька днів тому знову з'явилося.
І знову пропало.
Ми на вірному шляху.
Але задача виявляється все складнішою.
-Треба йти сюди. -Ні, сюди.
-Треба було гелікоптер викликати. -Спустимось ось так?
-Ось це? -Ні.
12 ТРАВНЯ, 2017
ОБСЕРАТОРІЯ ХЕЙСТЕК МТІ ЦЕНТР ОБРОБКИ ДАНИХ ТГП
Через те, що відбувалося в Чилі, відправлення йшло зі складнощами.
-Ви ж в курсі, що це важливі дані? -Так
Мені не подобається чути слово «складнощі» поруч з «ваші дані».
Знаряддя знищення.
Це свіжедоставлені дані.
Прямо з Чилі, запис три, слот два, група два.
-Чудова назва. -Вінсенте?
Фотони з Чилі. Заморожені.
Коли ми отримуємо дані з різних телескопів,
їх обсяг вражає.
Ми мусимо вимірювати кожну хвилю,
усі впадини і підйоми хвиль, що були спіймані телескопом.
Ми мусимо записувати їх точно,
а тоді узгоджувати кожний фронт хвилі
з відповідним з іншого телескопа, що знаходиться за пів світу.
Останнє надходження від ВМРА.
Що тут у нас ще є?
Ми генеруємо приблизно півтора петабайти даних
за ніч спостереження.
-Гаразд. -Щойно ми розчистили...
Наразі, це більше даних за ніч спостереження,
ніж від будь-якого фізичного експерименту за всю історію науки.
Я хочу бачити...
Ось повний набір ВМРА.
Ми збираємо усі дані,
всі жорсткі диски, і згодовуємо суперкомп'ютеру.
Один знаходиться у обсерваторії Хейстек МТІ,
а інший у Радіоастрономічному інституті Макса Планка, у Бонні, Німеччина.
А тоді вже обробляємо інформацію між цими двома закладами.
Ось як треба будувати телескоп величиною з Землю.
Це наче мапа всього світу.
Тут у нас модулі, записані у Мексиці,
ці також з Мексики, ці - з Аризони,
ось ці з Іспанії,
ці з Гаваїв.
Ми не можемо опрацювати Південний полюс.
Станція на Південному полюсі зачинена.
Жодних транспортних сполучень.
Всі дані у глибокій заморозці до жовтня.
Тут всі дані збираються в одне ціле,
і ми отримуємо наш кінцевий продукт.
Важко повірити після всього цього часу, але процес пішов.
Облиш поки і давай спробуємо лише базу.
Щойно відкоригуєте обчислення мануальної фази,
тут теж все відкоригується.
Навіть співвідношення сигнал/шум та амплітуда зростуть.
Це дивовижно.
Нам вдається отримати таку чутливість
і роздільну здатність, якої ми прагнули десятиліття.
Особисто для мене
це дуже хвилюючий момент.
Ми дуже довго працювали заради цього результату.
І ми навіть ще не впевнені, що в нас є.
НОТТІНГЕМСЬКИЙ УНІВЕРСИТЕТ НОТТІНГЕМ, АНГЛІЯ
ФІЗИЧНИЙ ФАКУЛЬТЕТ
ЛАБОРАТОРІЯ ЧОРНИХ ДІР
Чорні діри для нас недосяжні.
Ми не знаємо, чи розрахунки, якими ми користуємося,
насправді описують чорну діру.
Це те, що ми не можемо перевірити напряму, це наша дилема.
У моїй лабораторії
є модель, що імітує певні якості чорних дір.
Звісно ця чорна діра не справжня, це було б небезпечно
Насправді це великий басейн з водою,
у самому центрі якого крутиться вир.
Для дрібних коливань на поверхні він має виглядати як чорна діра у русі.
Горизонтові притаманні певні фізичні якості:
заломлення світла, випромінювання Гокінга та надвипромінювання Діке.
Це ефекти, які ми здатні симулювати.
Усі ефекти, що відбуваються поза горизонтом подій.
А в результаті ми спостерігаємо ефект, спрогнозований за роки до цього,
без будь-якого експериментального підтвердження.
Це справжня фізика.
Це було виявлено.
Наразі, є межа того, що нам відомо про чорні діри,
але я вчена, і ця ситуація для мене ідеальна.
Цей всесвіт у нас в чашці Петрі.
І в ній купа нової цікавезної інформації, що лише очікує, коли її відкриють.
ЗА ЧОТИРИ МІСЯЦІ ПІСЛЯ ПРИХИСТКУ ГОКІНГА 25 СІЧНЯ, 2018
Тобто зета мінус зета-тильда-Y,
тут є епсилон подвійний штрих, а тут - епсилон штрих.
То тут буде один дріб W плюс.
Так, один дріб W плюс,
що означає, що треба вирахувати оце до W плюс.
Впевнений, що тут не щось інше?
Ні.
Бо лише терм W плюс може мати вплив.
-Гаразд. Нам потрібен цей один дріб W плюс.
То треба вирахувати це, щоб отримати W плюс.
Ні.
Бо нам треба інтеграл від одиниці дріб W плюс.
-Точно. -Бо діапазон W плюс - нуль.
Тож якщо тут немає один дріб W плюс, то ми отримаємо нуль.
-Ми не розуміли цього в Брінсопі. -Так, не розуміли.
У Брінсопі ми думали, що все достатньо просто,
нам не доводилося сильно напружуватися.
Але відтоді ми багато чого зрозуміли,
багато умов, що ускладнюють і збагачують нашу роботу.
У Бринсопі ми думали, що зможемо зробити все вручну.
Що це займе, максимум, сторінок десять.
А виявилося, що це одне
з найдовших обчислювань, якими будь-хто з нас колись займався.
Твоя правда.
Тисяча п'ятдесят термів.
1050 термів? Неможливо скласти 1050 термів
і жодного разу не помилитися.
Ну, я не зміг би.
Це навіть Малкольму не під силу.
Ну, я б може половину зробив, але...
Тож місяць тому,
ми зрозуміли, що доведеться скористатись комп'ютерами.
По суті, ми складаємо багато тисяч умов;
якщо вони всі складуться у 12J,
це означатиме, що пушку на чорній дірі
достатньо, щоб повністю реконструювати, як вона виникає.
Це довгий шлях до вирішення інформаційного парадоксу.
Але досі в нас не виходило.
Що може означати помилку в нашій комп'ютерній програм,
в наших введених даних,
або в нашому концептуальному аналізі проблеми.
Тож в нас траплялися різні періоди, оптимістичні і не дуже.
Та ми, певно, мусимо вірити, що все спрацює,
і ось чому:
якби не вірили, то не вклали б стільки часу і зусиль.
-Зусиль ми не шкодуємо. -Це правда.
І робимо це, тому що віримо.
Якби не вірили, то вже б...
-Здалися давно. -...занепали б духом.
Я оптимістична.
Та, як на мене, нам бракує чогось...
ми упустили терм абощо.
Чи ідею.
Чи ідею. Проблема не лише у неправильно доданих речах.
Інформаційний парадокс каже, що через чорні діри
всесвіт
не може бути точно описаний
законами фізики.
Я ставлю на ідею,
що закони фізики існують, і що ми можемо їх відкрити.
Але це ще не кінець.
Цікаво, коли спостереження
не узгоджуються з
з нашим стандартним уявленням того, як речі мають поводитись.
Тоді люди починають шукати
екзотичніші пояснення.
Саме це і сталося у випадку з чорною дірою.
Спочатку чорні діри вважалися
дуже таємничими, математичними, складними для сприйняття,
та згодом ставало все більше спостережень, що, на перший погляд, не мали сенсу.
І чорні діри були найкращим поясненням для таких спостережень.
Та надмасивні чорні діри лишалися суперечливими,
з вагою від мільйона до мільярда більшою за сонце.
Можливо усі галактики мають у центрі надмасивні чорні діри.
Навіть наша власна.
Це припущення було дуже суперечливим.
І саме воно мене вельми зацікавило.
Я працювала над власною технікою
у своїй групі, а тоді в групі в Німеччині,
яка, в принципі, могла б розгадати чорні діри.
Тоді саме почала працювати Обсерваторія Кека на Гаваях.
Дивовижно, що нам дозволили порпатися
у вимірювальних приладах цього великого телескопа.
Та все спрацювало.
Раптом ми побачили центр галактики та зірки у ньому.
А якщо там є чорна діра, у кілька мільйонів разів важча за сонце,
то зірки рухатимуться дуже швидко.
«Дев'яносто п'ять», поміряли ми.
«Ні, 96». Тоді ми побачили другу картинку. Боже!
Вони вже були зовсім на інших місцях.
Їх щось тягнуло!
Дев'яносто вісім, дев'яносто дев'ять - стало ясно,
що ті, що були зовсім поруч, почали завертати.
Курватура вказує на напрямок до чорної діри.
Тож ці три зірки заверталися і були наче три стрілки,
що перетиналися в одному місці.
Щоб утворити таку коротку орбіту, потрібно щось справді гігантське.
Важко уявити, щоб в центрі там було щось
окрім надмасивної чорної діри.
Ми на шляху всередину.
Майже рукою подати.
345.
Здається, Казу казав...
Казу вчора казав глянути на 120,
тому ми дивилися сюди.
То це 3C345?
-Так. -Гаразд.
Те, що ми очікуємо від ТГП можливості
побачити те, що ще ніхто не бачив, значить,
що нам треба розробити нові інструменти.
Набагато легше буде почати з великого поля зору...
Ми маємо відновити зображення достатньо точно,
щоб можна було довіряти побаченому.
...мале, тоді там буде дивна структура.
Так. До речі, воно у мене на завантажені у лінійну шкалу з усім...
Коли ми робимо фото на камеру,
то віримо, що картинка точно відображає дійсність, так?
Бо ми бачили ту реальність на власні очі
і можемо порівняти, що все збігається.
Але коли ми робимо фото чорної діри за допомогою ТГП,
ми не бачимо діру очима,
ми не знаємо, чи згенерована картинка
точно відображає вигляд чорної діри.
Як нам оцінити реальність зображення?
Котре з них правильне? Просто зазвичай...
Котре з них правильне? Знаєте, люди публікують...
Один з можливих підходів до проблеми - розділення
на різні команди, що не мають спілкуватися.
Ми генеруємо дані з купи різних зображень,
реалістичні дані, такі, як можна отримати з ТГП,
а тоді роздаємо командам, але без повного зображення,
і кажемо: «Постарайтеся і складіть зображення з цих даних».
Що відбувається в кімнаті Першої Команди, лишається в кімнаті Першої Команди.
Якщо я побачу зображення іншої команди,
то, можливо, старатимуся підсвідомо
підтягнути мої алгоритми зображення, щоб відповідати тому зображенню.
Поглянь на стовпчики помилок амплітуди.
Ми хочемо зробити багато раундів вдосконалення візуалізації,
до початку порівняння зображень.
Усі ці різні зображення з однаковими даними,
це любовний поєдинок в клітці...
Ми повинні мати можливість порівняти різні алгоритми між командами.
І якщо знаходитимемо збіжності,
знатимемо, що можна застосувати цю тактику зі Стрільцем А* та М87.
А ось низька амплітуда замикання.
Тут дуже велика різниця.
Але там три дні різниці.
Так, але джерело не сильно змінилося.
І швидкість світла не зміниш.
Але ось оранжеве і синє - це той же день і той же час.
Нам у Другій Команді було нелегко.
Я вважаю, що дані ще не готові,
недостатньо відкалібровані
для візуалізації.
Тож там ще багато роботи.
Я саме проглядав сайт «The Guardian»,
це було близько опівночі тринадцятого.
І там я прочитав анонс.
Ось так.
Ми якраз збиралися його навідати.
Бо переживали і знали,
що робота здатна підняти його бойовий дух.
Завжди , як ми кудись їхали, то казали, що потім одразу повернемось до Британії
щоб розказати йому про все і обговорити наступні кроки.
Він би так зрадів, аби дізнався, що у нас з проектом щось виходить.
На жаль, ми просто не встигли йому розказати.
-Ми всі думаємо по-різному, -Ага.
і в нього був свій унікальний погляд на речі.
А тепер ми втратили доступ до його розуму.
І це величезна втрата.
Між нами була дуже особлива дружба,
що виросла на ґрунті наукової співпраці та відкриттів,
вона була унікальна.
А мати...
продуктивну наукову взаємодію
з кимось протягом десятиліть,
щоб потім цю людину втратити -
це так сумно.
Це не той сум, як коли втрачаєш когось рідного, але...
це...
Це була особлива дружба, і втратити її було дуже сумно.
Ось візуалізація того, як це - дрейфувати поруч з чорними дірами, що зіткнулися.
Поки вони рухаються по орбіті, простір-час починає звучати у відповідь.
Вони наче калатала.
А барабан - це сам простір-час.
Він починає звучати.
Гравітаційні хвилі стискають та розтягують простір.
В принципі, вони мали б зірвати вашу барабанну перетинку,
ви чули б їх, хоча це і пустий простір.
Гравітаційні хвилі - це наче звук у середовищі простору-часу.
Це було найістотніше відкриття 2015.
Експеримент LIGO записав зіткнення двох абсолютно темних чорних дір.
Фінальну п'яту частину секунди
перед тим як вони злилися і затихли у вигляді більшої чорної діри.
Це було приголомшливо.
До цього єдиним нашим доказом існування чорних дір
був їх вплив на власне середовище.
А це був прямий доказ.
Перший прямий доказ
не лише існування чорних дір,
а існування пари чорних дір.
Цей сигнал пройшов більше мільярда років,
а вони його записали.
Це було неймовірне відкриття.
Моя робота полягала у теоретичному описі зіткнення чорних дір,
як це звучатиме, у симуляції цих звуків,
і розумінні динаміки орбіт чорних дір.
Коли гравітаційні хвилі досягають Землі, вони вже такі тихі,
експерименти вловлюють лише останні кілька орбіт.
Що копнути глибше і почути їх наближення,
моя група розробляла апроксимації останніх кількох хвилин.
Вслухавшись у довший варіант,
ми можемо визначити, чи у чорних дір була цікавіша динаміка,
чи їх шлях був складнішим.
У нашому випадку чорні діри мають не лише різну масу,
а їхня орбіта складніша,
вони також обертаються.
Система починає крутитися у просторі,
і можна почути, як вона тихшає,
коли гравітаційні хвилі спрямовуються від вас,
і стає голоснішою, коли вони спрямовані на вас.
І це все ми можемо зрозуміти
зі звуку гравітаційних хвиль, лише прислухавшись.
Вони стають голосніші, швидші, і так поки не зіллються.
А потім затихає вже як одна велика діра.
У можливості почути, вісцерально пережити такий запис
є якась суто людська втіха.
В певному сенсі, це робить чорні діри реальнішими.
В який захоплюючий час ми живемо:
перебувати на цій межі незнання, а потім відкрити їх.
ДАНІ ЧОРНОЇ ДІРИ М87 ГОТОВІ ДО ВІЗУАЛІЗАЦІЇ, 5 ЧЕРВНЯ, 2018
Що ж, ми збираємося опублікувати дані.
Важливий момент. Поїхали.
Я включаю усіх, хто з нами працював, у цього листа.
Кінцева мета: отримати знімок реальності. Те, як насправді виглядає чорна діра.
Чорні діри у центрі галактик оточені розжареною сяючою плазмою,
а світло йде з-за чорної діри,
заходить наперед і в усі сторони.
Вони настільки викривлюють свій простір-час,
навіть світло з-за чорної діри
вигинається навколо них і може сягнути спостерігача.
Як розумієте,
деякі з фотонів будуть достатньо далеко, і дістануться вас,
інші будуть ближчі і викривляться всередину,
а деякі будуть надто близько і впадуть у чорну діру.
Тінь чорної діри - це така кругла зона
приглушеної яскравості з яскравим кільцем навколо.
Це справді неймовірно, що існує таке чітке припущення
що до того, чого ніхто не бачив.
Якщо ти робиш візуалізацію, то маєш зайти в іншу кімнату.
-Гаразд. -Щоб ми почали водночас.
Візуалізатори Першої Команди!
До речі, за який день у нас найбільше даних?
Я роблю 3601.
-Я теж робив 3601. -І я.
-Що ж, ми готові? -Я нервуюся.
Може двері зачинити? Ми готові?
Чекай, що відбувається?
Ми намагаємося скласти візуалізацію.
Може не поспішаймо так?
По-перше, ні.
Шепе, зачини двері!
О Боже!
Почнемо, Майкле?! Ти не зобов'язаний...
Зачекаємо на Майкла.
Може підемо по власним траекторіям
і, типу, зустрінемось за двадцять хвилин?
-Ні. -Просто це важливий момент,
і для мене, тобто,
нам всім буде цікавіше зробити першу разом.
Подивитися, що вийде, а тоді вже постаратися по-своєму налагодити.
Просто це так захоплююче... Чи хочете на самоті все робити?
Я б хотів побачити цілісну картинку, щоб мати уявлення про дані.
-Ми готові? -Так.
Воно не спрацює!
Збільшуємо!
На старт.
Увага.
-Марш! -Марш!
О Боже! Ми натиснули «пуск»!
Це якась вафля.
Виглядає інтригуюче.
Як там справа з вафлею?
У Ендрю виглядає чудово, але...
і ніякого підтягування.
Я виставив високу компактність.
Нам з Даніелем обом видавало щось типу...
У мене так, як використовую лише замикання.
-Лише замикання? -Гляньте на хі-квадрати!
-Виглядає непогано! -І покриття краще трохи.
А це після кількох варіантів.
Воно все згладжує і прибирає непотріб.
-Це на низькій пропускній? -Так.
-Це за один день? -За один...
-Знаєш... -Це наштовхує на думку.
Здається...
Ти прибрав викиди з амплітуди?
Я нічого не чіпав.
Дуже круто, люди.
Це котре?
Кетті.
Але воно виглядає інакше,
бо у вас яскрава пляма більш назовні.
Реально?
У нас у всіх серпик десь одного розміру...
-То який тут розмір? -Десь сорок.
Піде.
Оце може вказувати, що М87 важить як шість мільярдів сонць.
Це велика маса.
Знаєте що? Це ж ваги для зважування чорних дір.
Серйозно, якщо нам вдасться отримати щось подібне
і в інші дні...
Так, з кімнати ніхто не вийде,
поки ми всі не сфотографуємося разом.
А все могло піти не так.
Я достатньо низька, щоб не затуляти нікого?
Штуку ж сфоткай!
Ми зараз на етапі,
коли все може піти не так.
Тож, я сфотографував на телефон дещо на екрані.
До завтра, тоді продовжимо візуалізацію.
Достатньо, щоб лише одна з цих фото
була відіслана не тій людині,
люди подивляться на неї, поміряють її на екрані,
і одразу напишуть наукову статтю. Гарантую.
В нас має бути абсолютне 100% ембарго.
Ніхто поза співробітниками ТГП не має права це бачити,
все, що тут відбувається,
не має вийти за межі Першої Команди.
Химерно.
Я впевнений, що там все неправильно. Та якщо в нас вийде,
буде круто.
В нас все гаразд.
Ми вважаємо, що нам вдалося закінчити цю частину проекту.
БРІНСОП-КОРТ, АНГЛІЯ 16 ВЕРЕСНЯ, 2018
Нам вдалося отримати наш цільовий результат - 12J.
Лишилося ще де з чим розібратися.
Думаю, головне це 3,5.
-3,5? -Так.
Рада тебе бачити.
-Привіт, Сашо! -О, ти вже тут!
Так, ми вже п'ять сторінок розрахунків зробили.
Запізнюєшся!
Тобі дозволено покласти речі і сходити до туалету.
Нічого, я тут потрібна.
-Для цього часу немає. -Ні.
Гаразд.
То на якому ми етапі? Що ще треба зробити?
Єдине, про що я зараз можу згадати...
треба зрозуміти це G плюс-мінус до P.
-Ага. -І колишній горизонт.
Так, колишній горизонт. У когось ще є ідеї?
Ні, це все.
У Брінсопі, рік по тому.
Рік тому ми думали, що задача буде проста,
ще кілька тижнів попрацюємо, а тоді
підсумуємо терми і отримаємо потрібну відповідь.
А тоді, за останній рік,
ми зрозуміли наскільки все складніше.
T-зліва дріб T-справа плюс T-зліва.
Ми виявили, що там мільйони термів, і ця робота точно не на два тижні.
Вирішили використати комп'ютери, та з цього нічого не вийшло.
Один дріб Y.
А тоді зрозуміли, що це рівняння можна розбити
на інтегральну та неінтегральну частини.
Це був наш прорив.
Ми мали зрозуміти, що в нас було майже все, що треба,
але ми, якимось чином, упустили кілька термів.
N, D тут.
Ми виявили,
що рівняння - це сума варіацій заряду інерції
та варіацій кутової швидкості горизонту.
Що при обчисленні складає 12J.
Раніше у нас було лише кілька термів, причетних до кутової швидкості горизонту.
А неповним воно не було інтегральне.
Тепер ми підібрали підходящу фізичну систему
і спосіб для отримання 12J.
Тож зараз бракує лише завершальних мазків,
що переконатися, що ми справді у це віримо.
Мені дуже шкода, що Стівен не побачить завершення нашої роботи.
Він був би у захваті.
Химерно, наскільки фізика
може стати особистим.
Найсумніше у тому, що Стівен покинув нас посеред усього цього, в тому, що
якщо все спрацює, йому вже не розкажеш.
Одну пляшку ось тут...
За Стівені.
За Стівена.
Однією з чудових і вражаючих якостей Стівена,
було те, наскільки він...
переймався... цими питаннями.
Ми знаємо, що всередині чорної діри все зовсім інакше.
Тож і винагорода за відкриття буде справді суттєвою.
Природа простору-часу.
Твоя правда.
Гокінг подарував нам найбільшу підказку.
Якби цей проект був у роботі зараз,
на ньому б висіла гігантська табличка:
«ЗОЛОТО ТУТ».
Якщо підняти очі на нічне небо,
то ви їх, звісно, не побачите.
Та ви знатимете, що вони там.
Наче насміхаються над нами:
«Спробуй, розгадай мене».
ОБСЕРВАТОРІЯ ХЕЙСТЕК NEROC
Я хочу перевірити аудіо.
Мене чутно?
Так.
-Моніко, ти нас чуєш? -Так. Привіт.
Розпочнемо.
Перша телеконференція показує перші зображення М87.
Всі зображення послідовно демонструють
щось схоже на тінь.
Результати дуже надихають.
Все спрацювало. Насправді спрацювало.
Ми бачимо кільце,
проте не можна втрачати скептицизм.
Розумієте, я просто дуже хочу це бачити, саме тому я мушу піддавати себе сумнівам.
Тобто, це справді щось схоже на тінь,
ось це, по центру,
проте варто обережно підбирати слова для його опису.
Ми побачимо зображення інших команд?
Ні.
Коли буде зустріч з візуалізації, де ми перевіримо зображення всіх команд...
Я вчора не міг заснути через хвилювання.
Я чекав на ці дані та зображення вісім років.
Я дуже щаслива, що ми отримуємо послідовні результати.
Цікаво, як там справи у інших команд.
Адже ми всі результати тримали у таємниці.
Третя команда з візуалізації здебільшого застосовувала стандартну техніку
де ми використовуємо алгоритм під назвою «Clean».
У нас в команді близько пів дюжини людей займаються зображеннями.
Щодо центральної частини зображення ми всі згодні.
Цікаво побачити наступного тижня результати інших команд,
які використовують метод «максимальної ентропії» та інші.
Сподіваємося, вони будуть послідовні.
Ми стараємося бути з цим обережними.
Найгірший варіант: погодитись, що ми бачили тінь чорної діри,
щоб потім зрозуміти, що то була помарка зображення.
Наразі ми впевнені у структурах, отриманих Першою командою.
Ми оптимістичні щодо послідовності у зображеннях,
проте ще нічого не бачили від інших команд, тож,
можливо, все буде повний...
в порівнянні між командами буде повний хаос.
А я не впевнена, який у нас подальший план на випадок,
-якщо зображення не співпадатимуть. -Ага.
ЗУСТРІЧ З ВІЗУАЛІЗАЦІЇ ЗОБРАЖЕНЬ ТГП
Доброго ранку!
-Як справи? -Непогано.
ІНІЦІАТИВА «ЧОРНА ДІРА»
Чекатиму з нетерпінням.
-Привіт! -Привіт.
-Нарешті зустрілися. -Взаємно.
Я Кейті.
Приємно познайомитися.
Дякую, що приїхали!
КОМАНДА 3
КОМАНДА 2
Це дуже важливий момент. Ми вперше побачимо,
чи усі команди отримали однакову структуру.
Я ще не бачив жодних інших результатів.
То це наче справжнє Різдво/Ханука/Новий рік.
Це момент розгортання подарунків.
Може там поні? Хто зна?
Тоді я відкалібрувала і перейшла у фазу «амплітуда плюс замикання».
Гаразд.
У мене мурашки були по тілу.
Я чекала на цей момент десять років.
Я десять років моделювала чорні діри,
а тут, нарешті, все стало реальністю.
Поглянемо, що у нас вийде, якщо ми використаємо ту ж схему,
нічого не змінюючи і не підтягуючи.
Побачимо, що вийде.
Так, буде цікаво побачити.
Перевіримо, чи в нас вийде зробити схему, що могла б постійно...
...усе на мікроарксекундній шкалі.
Воно, ніби, просто більше вакуумом наповнене.
У нас є два варіанти реакції на нульову базову лінію.
І в обох випадках у нас більш-менш однакове зображення.
Використовувати це тут безглуздо.
Неправда, бо так у нас більше інформації.
Та вона може виявитися сторонньою.
Майкле, я досі не отримала зображення від Третьої Команди. Штурхнути їх?
Гаразд.
-Тоді буде набагато гірше... -Гаразд.
Вибач, на секунду.
Скільки вам ще потрібно часу?
-Не знаю. -Хвилин п'ятнадцять?
Якщо тут все буде гладко, то, так.
Скільки треба Третій Команді?
Якщо все працює - кілька хвилин.
Давай так: поглянь на цифри, якщо все добре...
Гаразд.
-Я... -Так, я готовий.
Гаразд, тож, спершу ми стандартизували крос-кореляційне порівняння
між всіма зображеннями.
Одиниця позначає ідеальне співпадіння між двома зображеннями,
а нуль - ніякого.
Готові до моменту істини?
Гаразд, я прокручу вниз.
О, Боже.
Погляньте лише.
Ого!
Це М87!
Ми порівняли, фактично, до пікселя наскільки зображення співпадають.
Ми взагалі не спілкувалися між командами,
та ці цифри вказують, що попри це
ми бачимо, загалом, однакову структуру.
Це дуже оптимістичний прогноз.
Це було неочікувано емоційно.
З точки зору математики ми вже це знали.
Та і подібні зображення, змодельовані нами ж, вже бачили.
Та коли дивишся на нього і повторюєш собі, що це справжні дані,
що це не симуляція, а справжня чорна діра.
Я просто годинами роздивлялася це зображення на екрані телефону.
А тепер
уся команда має зібратися разом і домовитися.
Це на тій же широті що й ВМРА.
Це критична фаза для проекту.
Ми маємо змусити дуже різних людей
з різними контекстами погодитись у чомусь,
що буде представляти роботу 200-250 людей.
Це чудове питання. Думаю, буде краще...
Втратити авторитет дуже легко.
А проект Телескопа Горизонту Подій свій авторитет формував роками.
Ми мусимо все зробити правильно.
Як вирішити, якою має бути ключова суть?
З чим погодяться усі?
Це дуже спірне питання, з приводу якого ми й дискутуємо.
І навряд щось вирішимо одностайно.
15:30-17:00 ОКРЕМЕ ЗАСІДАННЯ: СТАТТІ II + IV
Так, нам потрібне єдине зображення,
та ми також хочемо показати варіанти.
Так, нам потрібен компроміс.
Нам потрібен робочий варіант.
Головне не в тому, що ми хочемо показати.
Думаю, краще обрати найкращий набір даних
і найкраще зображення.
Те, що буде легко відтворити, коли хтось цього забажає.
Мені до душі середнє зображення,
та так як воно не збігається з даними,
може ми використаємо його для, наприклад, оцінки параметрів?
У кожного було власне фінансування, власні очікування,
тож головне було переконати і змусити
одне одного знайти робочий варіант.
Вважаєте, в синтетичних даних є немодельовані систематики?
Це дуже демократичний хоча і нелегкий процес.
Брехати не буду..
Як на мене, кожен фізик, що вивчає чорні діри,
мріє потрапити крізь горизонт на іншу сторону.
Якби я вирішив відправитися туди,
втомившись від цього світу,
що б я побачив?
Як колись море вабило древніх дослідників,
горизонт вабить нас.
Нас завжди ваблять межі.
Горизонт чорної діри -
це межа наших знань,
нашого розуміння всесвіту.
А як переступити цю межу стало для нас загадкою, яку ми мусимо розгадати.
Це «остаточність».
Місце, де не існує «поза межею».
Що дещо, що не існує
як фізична, вимірювана частина всесвіту.
І все ж, ви можете потрапити туди і відчути це на собі.
Але не зможете нікому розказати.
Бо для зовнішнього світу буіьше не існуватимете.
Люди завжди інтуїтивно пов'язують це зі смертю.
5 ЖОВТНЯ, 2018
А ось і вони! Посміхаються!
Радий вас знову бачити. Дуже скучив.
Ми вільні.
Ми дописали статтю.
Ось чому всі посміхаються.
Я почуваюсь чудово.
Справді чудово.
Просто тому що в нас така купа часу пішла на цю статтю.
Таке полегшення.
Добре могти...
знову думати про загальну картину.
Бо у мене таке відчуття, що я забагато часу провела...
Почуваєшся вільною.
Так, вільною. Тепер я можу спробувати зрозуміти, що коїться.
І, як на мене, наші результати дуже позитивні.
Ми показали, що легкий пушок може відповідати
за всю інформацію, що міститься в чорній дірі.
Та ми маємо добре продумати, що робити далі.
Згоден.
Головна мета постаратися показати
не лише те, що це можливо,
але те, що це трапляється.
І що існує механізм,
що відповідає за потік інформації в і з чорної діри.
Це вже набагато складніша задача
Ось що Стівен би хотів, щоб ми зробили.
Ти будеш на пресрелізі п'ятнадцятого?
Я вагаюся.
Доброго дня.
Вітаю на пресрелізі останньої книги професора Стівена Гокінга.
До самої смерті він шукав відповіді на питання своєї останньої статті,
яку він писав зі своїми давніми колегами,
професорами Малкольмом Перрі та Енді Стромінгером.
Статті на тему однієї найскладніших задач сучасного наукового світу,
інформаційного парадоксу.
Малкольме, Енді, не могли б ви викласти нам суть статті?
Стівен познайомив нас
з цією надскладною задачею.
На розуміння того, що таке та чорна діра,
пішло 50 років, лише тоді ми задалися питанням про квант...
І знадобиться ще з десяток, поки ми зрозуміємо,
чи цей шлях приведе нас куди треба.
Хоча ми також не знаємо, чи це так.
А ще, хочу зізнатися, хоча з мого боку це не по-науковому,
я відчуваю, що це воно.
Я дуже радий бути частиною цієї грандіозної пригоди.
-За Стівена! -За Стівена!
-За легкий пушок! -За легкий пушок!
І за кінець інформаційного парадоксу.
І за наступну статтю!
Це чудове життя.
Життя має бути таким.
10 Квітня, 2019
АЕРОПОРТ ЛОГАН
НАЦІОНАЛЬНИЙ БУДИНОК ПРЕСИ
ЗАРЕЗЕРВОВАНО ДЛЯ ПРЕСИ
Я теж так думаю.
Вітаю на сьогоднішній пресконференції.
Від Національного наукового фонду та Телескопу горизонту...
БРЮССЕЛЬ, БЕЛЬГІЯ
У є трохи часу до трансляції оголошення
по всьому світу на семи одночасних пресконференціях, тож я...
Доброго дня. Сьогодні екстраординарний день для астрономії.
ТОКІО, ЯПОНІЯ
Те, що ви бачите, результат спільної праці багатьох людей.
Дякую, гості та ентузіасти чорних дір.
Чорні діри - це найтаємничіші об'єкти у всесвіті.
Ми члени великої колаборації.
Нас двісті чоловік, шістдесят закладів,
і ми працюємо у більш як двадцяти країнах та регіонах.
Ми працювали більше десятиліття,
щоб відкрити частину всесвіту, що раніше була від нас закрита.
І ми з радістю доповідаємо вам сьогодні,
що бачили те, що вважалося небаченим.
Ми спостерігали і сфотографували чорну діру.
Ось вона.
Тепер у нас є візуальні докази існування чорної діри.
Ми знаємо,
що чорна діра, маса якої в 6,5 мільярдів більша за наше сонце,
існує у центрі М87.
І це лише початок.
НАУКОВЦІ НАРЕШТІ РОБЛЯТЬ ПЕРШИЙ ЗНІМОК ЧОРНОЇ ДІРИ
ФОТО ЧОРНОЇ ДІРИ ПОКАЗАНЕ ВПЕРШЕ
НА ОДНУ ЗАГАДКУ МЕНШЕ У НАШОМУ ВСЕСВІТІ
ГУГЛ
Переклад субтитрів: Бурштина Терещенко