Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
TIL SALGS
Skoledistriktet er utmerket, og dere kan bygge ut hvis dere vil.
Jeg har sjekket at det er mulig å få byggetillatelse.
Det er et flott hjem for en voksende familie.
Det er tvillinger. En gutt og en jente. Er ikke det utrolig?
Det er kjempeflott. Da trenger dere et hus fort.
Så er vi klare til å slå til? Vi har sett på mange hus.
26 stykker, men hvem teller?
Dette kommer til å selges raskt, så dere bør bestemme dere i dag.
Så Paul og Ruth, er dette deres drømmehus?
-Ja! -Ja!
Ok, så det 27. huset er vinneren. Neste steg går svært fort.
Jeg skal snakke med selgerens megler og legge inn et bud.
Jøss!
Du har gjort en fabelaktig jobb, Margaret.
Klientene mine elsker stedet. Vi byr fem prosent over prisen.
-Det er ikke til salgs. -Men du har en visning?
Du inviterte meg hit fordi huset er til salgs.
-Var til salgs. Det ble nettopp solgt -Til hvem?
Det er bare oss her og visningen har kun pågått i 20 minutter.
Maggie, Maggie... Disse er til deg. Vakre blomster til en vakker jente.
Å, Chad! Hvilken sjarmør. Det hadde du ikke trengt.
Et lite tegn på min takknemlighet for at min klient fikk tyvtitte.
Du kan ikke mene alvor.
Jeg spurte deg i går om klientene fikk komme tidligere, men Chad...
Hei, Julia. Jeg så deg ikke. Du smeltet inn i bakgrunnen.
Hyggelig å se deg også, Chad. Du dukker alltid opp uventet.
Jeg vet hva jeg sa, men jeg skyldte Chad en tjeneste.
Unnskyld oss. Vi har litt papirarbeid å gjøre.
Vil du ikke høre budet?
La meg minne deg om regelverket. Ethvert bud og motbud...
Jeg vet at du har et rykte for å kunne alle reglene,-
-men jeg har gjort dette mye lenger, så du trenger ikke påminne meg.
Mitt ansvar er overfor min klient, og Chads klient betaler kontant.
Jeg antar at din klient må ta opp lån og trenger 30 dagers depositum.
Som jeg trodde. Nå må du unnskylde oss.
Hyggelig å se deg.
Jeg skal henge opp en huske i treet på baksiden.
Å nei... Hva er problemet?
Jeg er fryktelig lei for det, men det kom et høyere bud.
Jeg vet at dere er skuffet, men... Det er jeg også.
Jeg tror et større meglerfirma passer oss bedre.
Vi skal finne deres drømmehjem. Ikke tenk på Julia.
Man kan ikke selge alle.
Unnskyld...
-Så la oss finne deres drømmehjem. -Ja.
Her er kortet mitt. Ring når som helst.
SOLGT
Jeg hater ham! Jeg hater ham.
-Jeg hater ham. -Bare slipp ut det.
Men ikke vekk pappa. Og hvem er han, egentlig?
Chad Everest. En sann plage og en irriterende liten...
Greit! Bra at utdannelsen hjelper. En fengslende bruk av metaforer.
Han er megleren fra Exclusive Realty som stjeler klientene.
Han, ja...
Han står for alt vi er imot.
Du skulle sett ham flørte seg til spesialbehandling.
Han bryr seg ikke om klientene, bare provisjonen.
-Han kunne selge sin egen mor. -Høres ut som at han er aggressiv.
Istedenfor å hate ham, kan du kanskje lære av ham?
Det eneste jeg kan lære av Chad er at det er lettere å være mann.
-Hva? Hvordan kom du fram til det? -Han er et typisk mannfolk.
Han bruker utseendet sitt og sin sexy aksent på alle kvinner.
-Han er hjerteløs! -Så han er kjekk og har sexy aksent?
Var det alt du fikk ut av det?
Hadde jeg vært mann, skulle jeg vise ham.
Men du vil vel ikke være mann? Å bli flintskallet hadde vært fælt.
Jeg er glad for at jeg er kvinne, men...
Jeg har slitt i fem år, og det går knapt rundt.
Man må tydeligvis jobbe for et stort firma og behandle folk som tall.
Du er så negativ! Som din søster og assistent, syns jeg du er helt rå.
Jeg kjenner ikke mange kvinnelige meglere som tør å starte eget,-
-og det tar tid før et firma går med overskudd.
Vi har solgt ti hus i år. Jippi!
-Ok. -Det var patetisk.
Hvis du skal furte, kan du i det minste signere julekort til klienter.
Og ikke la den fyren Everrett påvirke deg.
Nei, det er Everest. Et fjell du aldri kommer til å bestige.
-Jeg bestiger kanskje det. -Nei.
-Det kan skje. -Ikke med den dietten.
Det kanskje ser ekkelt ut, men stol på meg.
-Det er så godt at det er fælt. -Jeg vet det.
-Hei! -Hvor er du?
Huset på 3300.
Jeg skal treffe selgeren og ta bilder til hjemmesiden.
-Du gikk glipp av pappas time igjen. -Søren! Jeg ble distrahert.
-Jeg vet det. Du jobber, som alltid. -Så hva sa de?
Pappa er kreftfri! Men han må holde seg stressfri, og hvile.
-Eller hva, pappa? -Ja, det stemmer.
Det var godt å høre. Ok, vi ses snart. Ha det!
Bare ett bilde til.
-Jeg hørte det. Jeg er her fortsatt. -Ok, ingen flere bilder. Ha det!
Vær så god.
Jeg kan ikke fatte at det bare er ti dager til jul.
-Og vi har ikke noe tre. -Ikke tenk på det, pappa.
-Hvorfor det? -Jeg ba Jenna om å blåse i det.
Nå som mamma er borte, er du viktigere enn et juletre.
Det fins tid. Vi kan skaffe et tre og hente pynt i kjelleren.
Nei, Julia har rett.
Det er mye jobb og legen ba meg hvile.
Dessuten var julen deres mors favoritthøytid.
Det har ikke vært det samme siden hun døde.
Det er sant. Hun var helt gal etter julen.
Husker dere året da det var uvær-
-og vi ikke fikk tak i et tre? Du kunne ikke slutte å gråte, Jenna.
-For at nissen ikke skulle komme. -Du skrek i tre dager.
Jeg ville levere deg tilbake til storken.
Ikke mitt stolteste øyeblikk.
Så fikk hun den sprø idéen om å pynte fikentreet.
Det var gøy! Vi laget papirpynt, for vår var for tung.
Fatter ikke hvordan du fikk opp lysene på treet.
Dere vet hvordan mamma var. Fikk hun en idé, så ble det sånn.
Det var den beste julen.
Det gjorde henne ingenting at hun måtte støvsuge glitter i månedsvis.
Og nissen kom.
-Jeg savner henne virkelig. -Jeg også.
Jeg også.
Jenna! Fyll på sukkerskålen.
Hva er dette?
-God morgen. -Beklager, vekket jeg deg?
-Jeg glemmer at du er morgengretten. -Du glemmer mye.
Jøss... Har du ikke fått kaffe ennå?
Jeg trodde du skulle ta deg av ting under pappas cellegiftbehandling.
Det har jeg gjort. Hva snakker du om?
-Så hva er alt dette? -Jeg vet ikke.
Jeg jobber som en gærning. Du skulle bare passe på her.
Du vet hvor sta han er. Alle sier: "Jo mindre stress, desto bedre."
-Regninger gjør meg stresset. -Så du blåste i dem?
-Du vil ha mer ansvar, men... -Kutt ut.
Får jeg drikke kaffen før skjenneprekenen?
Hva er det?
Dette er ille. De vil ta huset. Hvorfor?
Etter mammas ulykke og pappas sykdom, måtte han ta opp nytt lån.
Jeg flyttet hjem for å hjelpe til, men det holdt tydeligvis ikke.
Jeg er lei for det, men noen burde ha sagt noe.
Du sier at jeg ikke tar ansvar, men du forteller meg ingenting.
Du har rett, men det var to år siden. Jeg trodde at situasjonen var bedret.
-Pappas pensjon fra Marinen, da? -Den hjelper, men den holder ikke.
-Han kan ikke jobbe deltid lenger. -Vi kan ikke miste huset, Julia.
Det skal vi ikke. Jeg må bare tenke litt.
Du må lære deg å be om hjelp. Vet pappa om det?
Han vet at han ligger etter, men ikke at det er så ille.
-Si ingenting til ham. -Nei, stresset kan drepe ham.
Hvordan skal jeg...vi skaffe 20 000 dollar?
Vi kan rane en bank.
-Jobber ikke eksen din Tim i banken? -Hva har det med ranet å gjøre?
Vi kan snakke med ham.
-Om å rane banken? -Vi skal ikke rane banken!
-Takk for at du ville treffe oss. -Ja.
Jeg liker slipset ditt. Du er stilig i grønt...og blått.
-Så kan du hjelpe oss? -Skulle ønske at jeg kunne gjøre noe.
Sa Jenna at pappa har nettopp avsluttet en kreftbehandling?
Jeg hørte det. Jeg beklager virkelig det.
Kan du ikke be om en tjeneste? Ikke engang for min skyld?
Hvis jeg kunne gjøre det for noen, så ville det vært for deg, Jenna.
Men papirene er allerede levert inn, så jeg kan ikke gjøre noe.
Takk for at du prøvde, Tim.
-Jeg setter stor pris på det. -Ja visst.
Jeg ville gjort hva som helst for din skyld, Jenna. Jeg mener det.
Det vet jeg.
Takk, Tim. Kan du holde dette mellom oss?
Våre familier står hverandre nær, men rykter spres fort. Vi må gå.
-Vi har ikke sagt noe til pappa ennå. -Jo, vi...
Ingen fare. Mamma er allerede trist fordi Eriksons gård skal selges.
-Er ikke det gjestgiveriet? -Jo.
Donna ringte moren min i morges for å fortelle det før det ble kjent.
Mine foreldre giftet seg der og mamma har bryllupscatering der.
Hun er sønderknust.
-Vet du hvem megleren er? -Jeg tror ikke de har noen ennå.
Eieren bestemte seg i morges, før hun ringte moren min.
Takk, Tim! Du var utrolig hjelpsom. Vi må løpe.
Virkelig? Jeg gjorde ingenting.
-Hyggelig å se deg, Jenna. -Ring meg!
Ok, men jeg har ikke ditt...nummer.
"Ring meg." Hva tenkte jeg? Det vil jeg ikke...eller vil jeg det?
Seriøst? Er det alt du sitter igjen med? Eriksons gård!
-Den skal selges. Så tragisk for dem. -Men kjempebra for oss.
Vi må få oppdraget!
-Hva gjør du? -Jeg ringer til gården.
Hei! Jenna Rogers fra Rogers Realty. Kan jeg få snakke med Donna?
Hei, Donna. Jenna fra Rogers Realty.
Vi så at du skal selge gården og vil gjerne hjelpe til. Flott!
-Hva sa hun? -Hun vil møte oss klokken to.
De vil gjerne jobbe med oss.
Jeg visste ikke at den lå så langt utenfor byen.
Jøss! Se på dette stedet. Som å kjøre inn i en snøkule.
Jeg kjenner ikke lukten av kuer ennå. Det er et godt tegn.
Jeg tror ikke det er en sånn gård, Jenna.
-Så vakkert. Jeg elsker det. -Jeg vet det.
Vi trenger et slagord. Julehygge for alle! Nei...
-Et sted... -Et sted å finne juleånden.
-Jeg liker det! -La oss håpe at eierne gjør det også.
-Er du klar? -Spørsmålet er om du er det.
-Hei, hvordan kan jeg hjelpe dere? -Hei!
Vi ringte. Vi skal møte eierne klokken to.
La meg gjette. Dere hørte at stedet skal selges, og er meglere.
Jøss! Bra gjettet.
Ja, vi vil finne en kjøper til dette bedårende stedet.
Borte i vognskjulet.
-Her blir det vakre bilder. -Jeg er så oppspilt!
Jeg håper vi kan overbevise Donna før noen andre finner ut om det.
-Jøss! Rykter sprer seg fort. -Som alver til godterier.
Velkommen, alle sammen. Velkommen! Hvilken oppslutning.
Takk for at dere kom på kort varsel. Vi vet hvor travelt livet kan være.
Jeg er Herb og dette er min vakre kone Donna.
Vi har hatt privilegiet å drive Eriksons gård i 30 år.
Grunnen til at vi har samlet dere...
Jeg ber om unnskyldning for at jeg er sen. Jeg har akkurat solgt et hus.
-Chad Everest. Exclusive Realty. -Hyggelig, Chad.
Selvsagt er han her.
-Er det fjellet? Han er kjekk. -Ikke hvis man kjenner ham.
Som sagt, grunnen til at vi har samlet dere her...
-Vi er gamle og trøtte. -Ja, vi har utsatt dette lenge nok.
Tiden er inne. Vi skal pensjonere oss og må selge stedet.
Vår datter bor i Arizona og har karrieren sin.
Så vi søker en kjøper som kommer til å elske gården-
-like mye som vi har gjort. Noen som opprettholder tradisjonene.
Derfor har vi bedt dere hit i dag-
-og vil invitere dere til å bli gjestene våre i en uke.
Noen rom er booket, men vi har godt om plass.
Vi lover å gjøre deres tid her spesiell.
Dere er hjemme i god tid til jul.
Man kan ikke forstå stedet før man har opplevd dets magi.
Etter uken er over, kommer vi til å velge den passende megleren.
Skal vi kjempe mot hverandre, som gladiatorer?
Nei, ingen kamper.
Bare litt vennlig konkurranse blandet med hvile og avkobling.
Vi vet at det er ukonvensjonelt, men det er vi også.
-Hvorfor haste hvis dere elsker det? -Vår datter er gravid.
Vårt første barnebarn er på vei, så vi vil flytte til Arizona-
-og begynne vår nye karriere som barnevakter.
Når telefonen kommer, reiser vi til Arizona-
-og vår assistent Sarah overtar.
Vårt mål er å selge gården rett etter jul.
Det er ikke mye tid og vi har alle liv utenfor jobben.
Dette er ikke noe for meg, men lykke til.
-Alt i orden. Takk for at du kom. -Lykke til. Takk.
Jeg ønsker dere lykke til, men det funker ikke for meg.
-Lykke til. -Det gjør ingenting.
Jeg kan heller ikke.
Jeg må handle julegaver og skal på skitur i helgen.
-Beklager. -Fint for deg.
Vi forstår at det ikke er for alle. Takk for deres tid.
-Da har vi fire meglerfirmaer igjen. -Det er faktisk tre.
Jeg er sammen med henne. Jenna og Julia Rogers fra Rogers Realty.
Hyggelig å møte dere begge. Noen flere spørsmål?
-Nei. -Nei.
Da ser vi fram til å se dere i morgen tidlig. Takk!
Vi sparker ikke ut dere. Dere er alle velkommen til å bli.
Vi skal pynte småkaker i spisestuen.
-Dette ble komplisert fort. -Mildt sagt.
Min datters ferie begynner i morgen. Kona mi kommer til å kverke meg.
Du kan vel overlate dette til meg og Julia, Doug?
Du er en familiefar. Du kan ikke jobbe i julen.
Jeg hører deg, men det er en viktig forretning for karrieren.
-Og for lommeboken. -Det er alt han bryr seg om.
Du kan drive veldedighet hvis du vil.
Jeg jobber for penger, og jeg akter å bli partner,-
-så hvis dere unnskylder meg? Jeg har en kalender å tømme.
Jeg må også stikke. Jeg lovet kona å kjøpe middag.
Kjøp blomster også. Det hjelper sikkert.
Jeg liker det. Ok, vi ses.
-Han har rett. -Om hva?
Hvis du vil ha oppdraget, må du fokusere helt på det.
La meg drive firmaet mens du er her.
-Og pappa? -Han er mye bedre. Jeg klarer det.
Ta imot hjelp for én gangs skyld! Bare stol på meg.
-Når hadde du ferie sist? -Det er ingen ferie. Det er jobb.
-Ja, men du kan slappe av litt. -Jeg akter ikke å slappe av.
Hvis jeg ikke får oppdraget, mister vi huset.
-Ja, men jeg har en god følelse. -En følelse holder ikke.
Jeg ordner opp alt i kveld og er klar i morgen.
Eller så kan du komme konkurrentene i forkjøpet.
Du hørte Donna. De pynter småkaker. Vis litt initiativ.
Jeg må pakke og avlyse alle møtene denne uken.
-Jeg har mye å gjøre. -Bare stol på meg. Jeg klarer det.
Kom igjen! Pynt for alt du er verd.
Jeg vet at du har litt julestemning et sted der inne. Slipp den ut!
Donna! Julia blir gjerne og deltar i alt det gøyale.
-Det går kjempebra. -Så flott! Hun gleder seg veldig.
Vent... Kanskje hun kan sove over i kveld?
Ja visst. Du er mer enn velkommen til å bli, hvis du vil.
Jeg har dessverre ikke noe med meg. Ingen klær...
-Jeg vil ikke gå glipp av alt dette. -Ingen fare.
Jeg ordner det. Vi har alltid ekstra klær.
De passer kanskje ikke perfekt, men de duger.
Så flott!
Tusen takk, Donna. Ha det hyggelig.
Jeg avlyser alt og henter klærne dine til i morgen. Nøklene, takk.
Ja visst! Perfekt!
Jeg hater deg.
Jeg kommer tilbake, men du må finne julestemningen.
Hvis du ikke klarer det, får du late som. Greit?
Vær så god. Jeg har nok en pyjamas et sted.
Jeg vil nødig ta noens genser.
Engst deg ikke. Folk glemmer alltid ting her.
Vi prøver å sende det tilbake, men de vil ikke ha det. Utrolig, hva?
Ja, hvem ville legge igjen denne?
Som sagt, iblant vil de ikke ha det. Men den er nok behageligere.
Den virker definitivt behageligere, og julete.
-Takk! Men ingen bilder, takk. -Jeg lover.
-Du kan ta rom tre i andre etasje. -Perfekt. Takk!
Vent litt nå...
Hva holder hun på med?
Hva har hun på seg?
Jeg har ikke pyntet småkaker på lenge. Så gøy.
Hyggelig at du blir.
-Jo flere, desto bedre. -Takk, Donna.
-Hallo? -Noe har skjedd, Ashley.
Du må avlyse kvelden, eller hele uken.
-Jeg jobber utenfor kontoret. -Ja vel.
-Husker du Eriksons gård? -Ja, selvsagt.
Ok...
Angående salget. Som et mindre firma,-
-kan vi tilby et mer personlig fokus, hvilket dere virker å ønske.
Begynn i midten og jobb deg utover. Slik.
Det er en utmerket idé at vi skal bo her.
Jeg behandler alle salg som om de ville vært mine egne.
Det er godt å høre. Jeg har så mange fine minner her.
Det er bittersøtt.
-Hvor er assistenten din? -Hun er også søsteren min.
Hun var nødt til å gå. Vår far har fått cellegiftbehandling.
Det var leit å høre.
Er du sikker på at du har tid til dette?
Absolutt. Jobben kommer alltid i første rekke.
Han er kreftfri nå og har det mye bedre.
Trafikken var fæl, så jeg venter her og pynter småkaker med dere.
Flott! Kjenner dere hverandre?
-Ja. -Nei.
Vi er bekjente. Meglerbransjen er liten.
Da er det en perfekt sjanse for dere å bli venner.
Jeg har nok noe som er litt mer bekvemt, Chad.
-Desinfiser hendene i mellomtiden. -Ja, Donna.
Ser man det. Jeg undervurderte deg, miss Rogers.
Jeg kan ikke tenke meg at du returnerte fordi du elsker småkaker.
Hva mener du? Jeg er en vaskeekte pynteentusiast.
-Jeg gjør alt for hånd. -Veldig morsomt.
Apropos morsomt. Genseren din.
-Til julealbumet. -Våg ikke å legge ut det.
Jeg sletter det når du gir opp. Du har nok mye å gjøre til jul.
Glem det. Jeg blir heller ydmyket enn å gi deg tilfredsstillelsen.
Dessuten har jeg en bedre sjanse enn deg.
Du kan ikke kjempe mot Exclusive Realty eller meg. Se det sånn.
Du sparer tid og bekymringer om du bare drar hjem nå.
Jøss!
Jeg fant litt glemte klær til deg, Chad.
De er nok behageligere enn dressen.
Jeg forstår hvorfor de ble gjenglemt. Hvorfor skulle noen kjøpe dem?
Jeg spøker bare. De er perfekte.
Du kan overnatte hvis du vil. Jeg kan sikkert finne en pyjamas.
Jeg tok ikke med noe, så jeg må hjem og pakke.
-Men takk for tilbudet. -Greit.
-Jeg la pyjamasen på sengen, Julia. -Ok, takk!
Ved nærmere ettertanke...
Hvorfor kjøre helt hjem bare for å komme tilbake i morgen tidlig?
-Jeg ber assistenten min kjøre innom. -Flott! Jeg skal hente en pyjamas.
-Du kan ta rom fire ovenpå. -Det høres bra ut.
Jøss...
-Hallo! -Perfekt til julealbumet.
-Her er et tips. Ha på glasur først. -Jeg vet. Jeg ville bare spise den.
Dette er ikke barnehagen. Du får lov å spise kakene.
Å pynte småkaker krever håndlag og øye for detaljer.
Forståelig at du har problemer.
-Er det sånn det skal være? -Jeg vet ikke hva du snakker om.
Du har bedre øye for detaljer og jeg er ikke like raffinert?
Det er din tolkning. Jeg pynter bare småkaker.
Jeg også. Jeg pynter småkaker.
-Jeg tar den. -Ja visst.
Kom igjen! Jeg kan ikke konkurrere med spiselig glitter. Hva er det?
Ett poeng til Julia, null til Chad.
Jøss! Det var på tide.
-Jeg trodde du hadde falt oppi. -Dette tar tid.
-Fin pyjamas, forresten. -I like måte!
Ta det rolig! Jeg klarer det, og du klarer det!
-Jeg trykker på den grønne knappen. -Ingen morgenfugl?
-Hva gjør du her? -Samme som deg. Kaffe.
-Spionerer du på meg? -Det trenger jeg ikke.
-Jeg kommer til å få det. -Tror du det?
Ja, til tross for at du prøvde å manipulere-
-for å få hele kvelden og morgenen til å sjarmere eierne før vi kom.
Jeg trenger ikke sjarmere dem.
Jeg skal få oppdraget fordi jeg forstår gjestgiveriet.
Tror du jeg skal overbevise dem til å selge til en sleip hotellkjede?
Du jobber for det største firmaet i Minneapolis.
De bryr seg bare om penger, og du vil bli partner.
Det er ikke galt å ha ambisjoner.
Jeg hater teknologi.
Du får den første koppen. Du virker å trenge den mer.
-Hei, vennen. Du er oppe tidlig. -Jeg vet.
Ja, selvsagt. La oss gå gjennom det. Greit.
Bare send det, så ser jeg på det. Ta det rolig.
Hallo...?
-Er du våken? -Nei.
Jeg sender bildene av huset. Du må laste opp dem.
-Jeg sover. -Glad i deg også!
Hei, vennen. Ok, bare be Rich styre skuta.
Greit. Du klarer det. Vi snakkes snart. Ha det.
-Alt i orden? -Ja, bare assistenten min.
Rett fra college og veldig ivrig. Hun blir lett overveldet.
Skal det være en smultring?
Nei, ikke til meg. Kona har forbudt sukker.
Donna prøvde det med meg, men jeg har et enormt søtsug.
-Nei takk. -Greit. Jeg setter dem her.
Jeg må ha oversett beskjeden om kleskoden.
Smultringer! Jeg kan ikke motstå dem.
En klassisk jente.
Man kan si mye om en person utfra deres valg av smultringer.
Klassikere er best.
-Nei... -Jøss! Den er kjempegod.
-Så bra. Jeg har bakt dem selv. -Herb, da...
-Jeg har bakt dem. Familieoppskrift. -Avslørt igjen.
-Du har mange talenter, Donna. -Gjestgiveriet er imponerende.
Alle detaljer. Jeg har aldri sovet i en deiligere seng.
Vent... Sov du her? Jeg trodde vi begynte i dag.
En lang historie. Jeg forteller siden.
Spis en skikkelig frokost. Dere trenger det.
Jaså? Hva står på programmet? Jeg leste noe om truger.
Ser man det. En mann som gjør sin hjemmelekse.
Jeg tenkte at dere skal hjelpe oss å velge et juletre.
Det høres gøy ut. Hvor selges de?
Vi skal ikke kjøpe et tre, vennen. Dere skal finne et og felle det selv.
Det blir gøy. Jeg tar med en som niste.
Hva sa hun? Felle et tre?
Ja, hun sa at vi skal felle et tre.
Jeg kan ikke fatte at dere sov her.
For noen år siden-
-mistet vi nesten en del av skogen til et byggefirma.
Jeg har et vagt minne av det.
En miljøvernorganisasjon hjalp til på grunn av ulvebestanden, hva?
Ja, god hukommelse du har. Det stemmer.
Denne skogen har en av landets største ulvebestander.
Sa du ulver?
-De angriper sjelden mennesker. -Sjelden... Det var betryggende.
Jeg har aldri møtt noen så lettskremt.
Pleier du å snike deg innpå kvinner?
Det var vel neppe å snike. Jeg ville bare hjelpe deg.
-Du virker å ha vansker med å gå. -Det går bra.
Det er faktisk ganske enkelt. En fot foran den andre.
Anstrenger du deg for å irritere eller kommer det naturlig?
-De elsker virkelig å krangle. -Er det hva det er?
Fortell om deg selv, Doug. Hva trenger jeg å vite?
-Jeg er en familiefar, sir. -Greit.
Vil du ikke ha jakken min? Jeg sa at det var kaldt.
Men du nektet å høre på meg, og nå fryser du.
Nei, det er ingen fare. Jeg visste ikke at det var så kaldt.
Hvis jeg får jakken din, ville du fryse selv.
-Du er sta. -Nei, jeg er tøffere enn deg.
Så du er ikke sta, vil ikke ha jakken min og kan gå.
Jeg aner en dyp vilje til å være uavhengig. Hvorfra?
Stille! Ser du hva som skjer?
-Du minner om sønnen min. -De snakker. Hva så?
Nei, de finner tonen mens vi krangler.
-Krangler vi? -Hysj!
Greit!
Så Herb... Hvor mye lenger til dette juletreet?
Jeg vet ikke, Chad. Når vi ser det, så vet vi det.
Virkelig? Har du sett det der? Det er perfekt. Eller det. Eller det.
-Fryser du? -Nei da, det er ingen fare.
Jeg elsker skogen. Jeg er et skikkelig friluftsmenneske.
Datteren min hater også kulden. Men vet du hva? Du har rett.
Det treet er perfekt. Kom, så tar vi det.
Du er sjefen.
Der kommer det!
Jøss, så gøy! Jeg har aldri felt et tre før.
Og lyden da det falt. Pang!
Endelig et smil takket være en sag.
Jeg kan ikke fatte at du har vokst opp her uten å felle et tre.
-Jeg ante ikke hva jeg gikk glipp av. -Tydeligvis ikke.
Ok, Herb. Hvordan får vi med det tilbake?
Vi må bære det, Chad. Du kan vel ta stammen.
Du og jeg tar midten, og Julie klarer sikkert toppen.
-Jeg er sterkere enn jeg ser ut. -Jeg spøker bare.
Ok, nå tar vi hjem denne skjønnheten.
-Jeg kan ta den letteste delen. -Bra for ryggen.
Dere fant det fineste treet vi noensinne har hatt.
Vet dere hva? Det sier hun hvert eneste år.
-Det gjør jeg ikke! -Jo.
-Det lukter fantastisk. Kjempefint. -Bare vent til det er pyntet.
Jeg må ta en dusj, men jeg kommer straks.
Jeg må også dusje.
Jøss! Hvordan kan jeg ha ti ubesvarte anrop?
Dekningen her i skogen er ikke særlig god.
Huff! Alle er fra kona mi. Unnskyld meg.
-Håper alt er i orden. -Det er sikkert ingenting.
Koner blir litt nervøse når ektefellen er borte.
-Jeg visste ikke at du var gift. -Det er jeg ikke. Jeg var forlovet.
-Jeg beklager at det ikke funket. -Det var lenge siden.
Hvor er pynten? Dette treet trenger litt farge.
Vi skal til å pynte juletreet, Doug.
Skal du dra?
-Er alt i orden? -Dessverre ikke.
Datteren min er på akutten etter et astmaanfall.
Hun legges inn nå, så jeg må dra.
-Vi forstår det. -Selvsagt. Bare dra.
Du er en ekte familiefar og vi respekterer det.
Jeg setter pris på det, Herb. Jeg likte samtalen vår tidligere.
-Jeg også. -Takk.
Skulle ønske at jeg hadde kunnet bli og kjempe, Chad.
-Måtte beste mann eller kvinne vinne. -Vi kommer til å savne deg, kamerat.
Håper hun blir bra igjen fort.
-Så synd. -Ja.
Men den gode nyheten er at jeg er her fortsatt.
-Ja, du og Julia. -Ja, og hun.
Kom igjen, Chad. Tilstå at hun ikke er så ille.
Det akter jeg ikke å tilstå, men hun har overrasket meg.
Overraskelser er vel bra?
-Skal vi gjøre dette, eller? -Ja, sir.
Du kan hjelpe meg med pynten i kjelleren, så får Herb ta loftet.
-Ja, elskede. Kom igjen. -Greit.
-Jeg elsker å pynte treet. -Det ville ikke vært jul ellers.
-Får jeg hjelpe til? -Selvsagt.
Jeg skal løfte deg opp. Én, to, tre!
Finner du en bra gren? Sånn. Ok, nå er det min tur.
-Nei, du er for stor. -Hva mener du? Du er for stor.
Hallo! Hvorfor spionerer du? Hjelp til i stedet.
Ingenting gir mer julestemning enn å pynte treet.
Vi hadde et par på besøk som brukte makne klær.
Ok... Forhåpentlig kommer søsteren min med klærne mine snart.
-Hvor er Doug? -En familiekrise. Han måtte dra.
-Det var leit. -Ja.
Jeg gleder meg til nissen. Jeg var snill hele uken.
Det var jeg også.
-Har nissen gaver til voksne også? -Ja, selvsagt.
Jeg skal sende en melding til ham nå og fortelle hva jeg ønsker meg.
Ha det hyggelig.
-Han er flink med barna. -Ja, han er full av overraskelser.
Kom igjen!
-Pussig at du sier det. -Hvorfor det?
Det var ingenting.
-Hvisker dere om meg? -Nei, verden kretser ikke rundt deg.
-Jeg sa at du er flink med barna. -Jeg oppdro søstrene mine.
-Hvor mange? -Jeg er eldst av fire.
Jeg var ni da min yngste søster Ashley ble født. Hun er min favoritt.
Men ikke si noe til de andre.
Foreldrene mine gikk fra hverandre, så jeg byttet bleier.
-Har du byttet en bleie? -Selvsagt. Jeg har byttet mange.
Jeg kjøpte faktisk min første bil med penger fra barnepass.
-Barnepass. Seriøst? -Ja, hva trodde du?
-Et bortskjemt enebarn. -Nei, tro det eller ei.
-Hvor kommer du fra? -Jeg?
Opprinnelig fra Australia, men familien min bor her nå.
-Er familien din i USA? -Ja, moren min og søstrene mine.
De ble her mens pappa dro hjem til Sydney.
-Jeg liker måten du snakker på. -Jaså?
Det er sånn vi snakker i Australia, men jeg er glad for at du liker det.
Ingen juletre er komplett uten en engel.
Takk!
-Oi... -Vent litt.
-Jeg holder deg. -Takk.
Det går bra. Takk for hjelpen.
Vi har noen vakre høyder her.
Jeg har småkaker på kjøkkenet som er varme. Bli med.
Nybakte småkaker. Det kan man ikke motstå.
Datteren din er bedårende.
Takk, men pass deg for Gabby. Hun stjeler kanskje kjæresten din.
-Han er ikke kjæresten min. -Ikke?
Vi konkurrerer om salget av gården. Vi er meglere.
Hvordan er din opplevelse?
Jeg kan definitivt si at dette stedet er spesielt.
Ektemannen min kom ikke hjem etter siste tjenestegjøring.
-Jeg er fryktelig lei for det. -Nei, det er ingen fare.
Det første året var veldig tøft,-
-og jeg visste ikke hvordan vi skulle klare julen uten ham.
Heldigvis fant vi dette fristedet, og det forandret livet vårt.
Donna og Herb tok imot oss som en del av familien-
-og gjorde julen helt spesiell, så vi kommer tilbake hvert år.
Jeg antok vel at dere også trengte dette stedet.
Du har nok rett.
Engst deg ikke. Gjestgiveriet er bra for begge.
-Jeg lover. -Greit.
Jeg mener... Se!
Å nei!
-Jeg forsov meg. Hva skjer, Sarah? -God morgen.
Har du ikke sett skjemaet? Det er snømannkonkurranse.
Jeg elsker snø, men hater kulde.
Donna har dannet grupper. Du er sammen med Chad. Han var alene.
Det var noe nytt. Tror du at vi kan samarbeide?
Du får vel være med på mitt lag, bare denne ene gangen.
-Jeg er flink til å lage snømenn. -Greit. Vi får se.
Jeg må skifte.
-Det fins varmere klær i kurven. -Takk!
Bra jobbet, alle sammen. Selv uten et øye.
Hva syns vi om denne? Den fortjener vel andreplass?
Den omvendte gulroten må få noe.
-Så hva gjenstår, Herb? -Bare førsteplass, Chad.
Gratulerer!
-Bra jobbet! Takk for hjelpen! -Herb.
Hallo?
-Hallo? Jenna? -Hei!
-Takk for at du kom med tingene. -Men jeg liker dette.
Hvordan går det? Jeg har ikke rukket å ringe.
Jeg har prøvd å ringe deg. Vi har fått et bud på huset.
Hæ? Så fint. Jeg trodde det var liten pågang.
Ja, men noen kikket på huset i går og la inn et bud i dag.
Du gir meg aldri en sjanse, så jeg ville vise at jeg kan.
Jeg vet at du kan, men du må sende kontrakten hit.
Gjør ingenting uten min godkjennelse. Lov meg det. Jeg mener alvor, Jenna.
-Det er kontant. -Hæ?
-De vil gjøre opp før jul. -Det er fantastisk.
Jeg mailet budet deres i morges. Hvorfor har du ikke svart?
Vent... Du har ikke sjekket mailen.
Klokken er fem! Hva har du gjort? Og hva har du gjort med søsteren min?
Veldig morsomt. Jeg trenger en avledning.
-Hold et øye med konkurrenten. -Det majestetiske fjellet.
Dere kan bytte på å bruke denne. Ta en bit, og før den opp og ned.
-Se! Dere er tvillinger! -Ja...
Dette er min søster Jenna og hun elsker pepperkakehus.
Hun er ekspert, så hun får begynne. Jeg kommer straks tilbake.
Lykke til.
-Du kan hjelpe meg. -Greit.
-Du skylder søsteren din etter i dag. -Jeg vet ikke hva du snakker om.
Det var åpenbart at hun aldri hadde laget et pepperkakehus før.
Jeg mente kanskje at hun ville lage et pepperkakehus.
Ok, jeg utnyttet henne kanskje for å kunne bruke datamaskinen min.
-Jeg har ikke rukket å jobbe noe. -Ikke jeg heller.
Men du skulle sett ansiktet hennes da du forlot henne.
Takk!
Ikke mye å skryte av.
Jeg prøvde å forbedre det, men hva kunne jeg gjøre?
Du kan sørge for at hun selger hus i stedet for å bygge dem.
Enig. Jeg håper det var forsikret.
Nå drar vi!
-Jøsses. -Ja, det var første gang.
Vi bør ta en drink før vi legger oss.
Det har vært en lang dag, og jeg kan ikke forsove meg igjen.
Det virker å bli en lang dag, og jeg vil være uthvilt.
-Du tror jeg prøver å sabotere. -Det ville ikke være første gang.
-God natt, Chad. -God natt!
-Kan jeg hjelpe deg, Donna? -Nei da, jeg klarer det.
Vær så snill. La meg gjøre noe.
-Ok, vil du ta eggene? -Ja visst. Jeg elsker eggerøre.
Flott.
Mat, mat, mat... Nam!
Oi, oi! Maten er kjempegod, Donna. Eggene er fantastiske.
Du får takke Julia for eggene.
-Laget hun dem? -Ja, det gjorde jeg.
-Hyggelig at du elsker dem. -Jeg ville ikke si elsker...
-Jeg glemte smør og marmelade. -Jeg henter det!
-Unnskyld, jeg var her først! -Nei, jeg!
Se, en misteltein! Nå må dere kysse.
Ja, det er en juletradisjon. Dere er under mistelteinen. Dere må kysse.
Det var fusk.
Kom igjen!
-Har du nok salt? -Ja, sir.
Nå er det krig. Kan jeg hjelpe til med noe, Donna?
-Du kan hjelpe meg å brette disse. -Perfekt!
Hei, Chad.
Hei. Dere har det visst hyggelig. Slutt ikke for min skyld.
-Jeg kan ikke motstå en god julesang. -Det skal jeg huske.
Jeg må ta den.
Hei, vennen. Hvordan går det? Takk for at du kom med koffertene.
-Har Chad nevnt om han dater noen? -Han har ikke nevnt noen for meg.
Jeg bryr meg ikke. Han virker bare distrahert av den som ringer.
-Du kan bare spørre ham. -Det er ikke min sak.
Apropos det, så må jeg ringe søsteren min og sjekke statusen.
-Så hvis du unnskylder meg? -Familien først.
Takk.
-Hallo? -Hei, hvordan går det?
-Hvordan går det med pappa? -Bra.
-Har du måket oppkjørselen? -Ja, jeg har saltet oppkjørselen.
-Og bilen? -Den er fulltanket.
-Og vinduene? -Jeg har dobbeltsjekket dem.
Engst deg ikke. Alt er gjort. Og huset selges i morgen.
Jeg skal sette på høyttaleren så du kan snakke med pappa.
Søsteren din og jeg sliter med et puslespill.
Vi trenger deg her, Julia.
Jeg kommer hjem i neste uke. Jenna er der. Du er i gode hender.
Takk, søster! Går det bra hos deg?
Jeg må innrømme at jeg har det gøy.
Til tross for at du må omgås med fjellet?
-Kom, Julia. Vi skal gå på skøyter. -Jeg må gå. Glad i dere.
Vent... Hallo? Julia? Millenniumsgenerasjonen, altså.
Takk.
-Er du klar for spill og puslespill? -Ja, og varm sjokolade.
Et øyeblikk. Unnskyld, jeg må ta den.
Hei, vennen. Hvordan går det?
Kan vi snakke om det senere? Ok, ha det.
-Beklager det. -Alt i orden?
Ja da, bare jobbrelatert. Men varm sjokolade er viktigere.
-Det høres fantastisk ut. -Skal vi?
"Det var kvelden før jul, og ikke en sjel var våken i vårt hus."
"Ikke engang en mus."
"Strømpene var hengt ved skorsteinen i håp om"...
-Der! -Puslespill er ikke min greie.
Ikke vær så hard mot deg selv. Man lærer det.
Jøss! Du er kjempeflink.
Moren min elsket puslespill. Vi legger et hver jul.
-Elsker hun dem ikke lenger? -Hun gikk bort for to år siden.
-Julen har ikke vært den samme. -Jeg beklager.
Men vi holder fast ved tradisjonen, så...
Man kan ikke få for mye varm sjokolade.
Hvem vil ha?
Jeg har en spesiell til deg, Herb. Med ekstra sjokolade.
Du er for snill mot meg. Hva skulle jeg gjort uten deg?
Jeg håper dere begge finner noen spesiell en dag.
Kjærlighet er som et puslespill. Man må bare finne biten som passer.
Det stemmer. Apropos puslespill... Kan du hente en liten hammer?
-Og superlim. -Vi trenger definitivt hjelp.
Hva gjør du? Den skal ikke være der.
-Den passer perfekt. Se. -Nei!
-Bra. -Du får æren.
Ok.
Det er ferdig. Ok, hva nå?
Vil du se på bålet utenfor?
-Jeg vet ikke. Det snør. -Kom igjen. Det blir gøy.
-Ok. -Greit.
Jøss! Det sluttet å snø.
Savner familien din puslespillguruen denne uken?
Ikke egentlig. Jeg er ikke den eneste guruen.
Jenna er mye bedre på puslespill enn på pepperkakehus.
Det håper jeg virkelig.
Ingen er perfekt, men hun har gjort en svært god jobb med firmaet,-
-og hun har tatt hånd om pappa. Jeg har undervurdert henne.
-Det forstår jeg. -Hva mener du?
Jeg mener bare at du virker veldig stresset hele tiden.
Det hadde du også vært med et lite firma og en syk far.
Ok, jeg mente ikke noe ille. Bare at du virker roligere nå.
-Jeg beklager det med faren din. -Takk.
Han har det faktisk bedre. Vi er så takknemlige.
Jeg kan ikke forestille meg et liv uten ham.
-Faren din, da? -Vi har ingen kontakt.
-Det var leit. -Nei, ingen fare.
Han var ikke mye til pappa. Jeg har moren min og søstrene mine.
Moren min er den sterkeste kvinnen jeg noensinne har truffet.
Hvis jeg skal være helt ærlig, så er jeg litt redd for henne.
-Skremmer sterke kvinner deg? -Absolutt.
Hun var nødt til å være sterk for å oppdra deg.
Jeg var faktisk en engel. Jeg oppførte meg alltid fint.
-Virkelig? -Hva skal jeg si? Jeg er perfekt.
-Du er arrogant, Chad Everest. -Men innrøm at du liker det.
Når jeg tror jeg forstår deg, overrasker du meg.
-Liker du overraskelser? -Når de er gode.
Jeg... Vi bør ikke.
Nei, absolutt. Min feil. Jeg feiltolket signalene.
Det er bare...komplisert.
Vi konkurrerer om en kunde. En interessekonflikt.
Ja, du trenger ikke forklare. Bare glem at det skjedde.
Ok.
-Det er sent. -Ja, du trenger søvn.
-God natt. -God natt.
Han prøver bare å distrahere meg. Det ville aldri funke.
-God morgen. -God morgen.
-Kan jeg hjelpe til med noe, Donna? -Vi klarer oss.
Nam-nam.
-Du kan bære ut croissantene. -Ja visst.
Jeg ser at konkurrenten jobber hardt i dag.
Du vet hva man sier: Førstemann til mølla.
-Hei! -Hallo!
-Jeg er så glad for å se deg. -Jeg har savnet deg.
-Så hvordan går det med fjellet? -Bra. Dårlig. Jeg vet ikke.
Det var en helgardering.
Jeg trodde ikke det ville være så vanskelig å slå Chad.
-Så du begynner å like ham. -Han prøvde å kysse meg i går.
-Kutt ut! Dette er stort. -Ikke direkte. Jeg stoppet ham.
-Hvorfor? Han er kjempekjekk. -Tenk om det ikke funker.
Jeg må ikke bli distrahert. Vi er så forskjellige.
Og han får telefoner fra "vennen".
-Ikke gjør det. Du gjør alltid det. -Hva?
Finner en grunn til at det ikke skal funke.
Du slipper aldri inn noen og antar alltid det verste.
Det er ikke sant. Jeg er pragmatisk.
Livet er ikke alltid hva man vil. Jeg er bare realistisk.
Ok... Jeg håper bare at du ikke avviser den rette.
Hvis han er den rette, gir han seg ikke. Jeg mener...
Hør her. Du har vært annerledes siden du kom hit.
Du lar meg hjelpe deg. Du virker avslappet og lykkelig.
Er det et smil? Jeg trodde du hadde mistet evnen.
-Var det virkelig så ille? -Fjellet er kanskje bra for deg.
-Hvordan går det med deg og pappa? -Han har det bra og savner deg.
Og jeg... Jeg ville ikke si det i telefonen.
Å nei. Hva er det?
-Du stoler vel på meg? -Ja.
Greit. Vi fant et par kjøpere, viste noen hus og...
-Vent... Hæ? Hvordan? -Det bare skjedde.
Et par lette etter noe. Jeg viste dem noen hus.
Vi fant det perfekte huset. De elsket det og la inn et bud.
-Og du sa ikke noe? -Jeg ville ikke distrahere deg.
-Distrahere meg? -Vi bød fem prosent under prisen.
-Og? -De sa én prosent under prisen.
Vi sa tre prosent under prisen og de godtok det.
-Det er solgt! -Er det solgt?
Jeg er så stolt av deg. Du er fantastisk.
Jeg ønsker bare at det holdt for å redde huset.
Jeg også, men du gjør en fantastisk jobb.
Jeg ønsker bare at jeg hadde gitt deg sjansen tidligere.
-Så gi fjellet en sjanse. -Jeg skal tenke på det.
-Ikke tenk! La hjertet gjøre jobben. -Alltid en romantiker.
Jeg må si adjø. Jeg kan ikke gi fjellet en fordel.
-Du må bare signere papirene først. -Greit.
Bare gi ham en sjanse.
-Hun vil ha det. Det gikk lett. -Jøss! Kjøpte hun det?
-Uten problemer. -Bra.
-Men jeg føler meg fæl, vennen. -Du manipulerer kvinnen.
Jeg ville ikke kalle det manipulere. Hun ba om det.
-Partnerne kommer til å flippe. -Jeg vet det.
Men hun bød for mye. Jeg sa at det skulle gå for mindre.
Jeg antar at hun vil ha det, men det føles galt å representere budet.
Hvorfor det?
Julia har jobbet fryktelig hardt. Hun fortjener det.
-Vi kan dele provisjonen. -Partnerne godtar aldri det.
Vent litt... Bryr broren min seg om en konkurrent? Fortell!
Jeg kan ikke hjelpe for det. Jeg liker henne.
Hun er sterk og selvstendig. Som du og mamma.
Din blauting.
-Alt i orden? -Ja, jeg skal bare ta en spasertur.
Kjempegodt! Du har overgått deg selv igjen.
Jeg kastet bare noen ting oppi gryten og lot det koke.
-Ja, men det er resultatet som teller -Smaker det noe med all den osten?
-Jeg har ost på alt. -Sett deg. Jeg henter en stol.
Jeg føler meg ikke så bra. Jeg skal legge meg. Takk likevel.
-Så leit. Vil du ha noe? -Jeg trenger bare å sove.
Har det skjedd noe? Hun virker opprørt.
Jeg lurte på det samme. Har hun sagt noe, Chad?
-Hun har vært merkelig i hele dag. -Jeg er like forvirret.
Hør her. Jeg trenger å snakke med dere om noe.
Julia! Jeg har litt medisin til deg.
Jeg tenkte å gi deg suppe, men jeg kan ikke lage suppe.
Jeg har chili til deg.
Du sover kanskje.
Jeg setter det utenfor.
Jeg må snakke med deg om noe.
Ok... God bedring!
Jeg forstår ingenting.
-Så bra at du føler deg bedre. -Ja.
Jeg forstår meg ikke på deg.
Jeg burde være opprørt. Jeg beklager at jeg prøvde å kysse deg.
Det har jeg vanskelig for å tro. Var det planen fra begynnelsen?
-Å få meg til å falle for deg og... -Hva snakker du om?
-Jeg vil ikke krangle. -God morgen. Hvordan går det?
-Så bra at du føler deg bedre, Julia. -Ja, siste dagen.
Så hva står på programmet? Snøbrett? Truger?
Snøballkrig passer perfekt.
Vi må faktisk avbryte eventyret en dag tidligere.
Datteren vår skal føde. Vi blir besteforeldre når som helst.
-Så gøy! -Gratulerer!
Vi skal reise om noen timer,-
-og Chad har funnet en kjøper som elsker stedet.
Vi snakket i timevis i går kveld. Hun virker helt perfekt.
Chad nevnte å dele provisjonen med deg.
Nei, det er ikke nødvendig. Har du funnet en kjøper?
Det er flott.
-Vi må pakke, så... -Vi sier adjø før vi drar.
Ok.
-Jøss! Godt spilt. -Vent, Julia...
Gratulerer, du vant! Jeg håper du trives som partner.
Julia! Vent litt!
-Julia! Kan vi ikke snakke? -Det er ingenting å snakke om.
Jeg lette ikke etter en kjøper mens jeg var her.
Hun bare ringte meg helt plutselig. Jeg vil gi deg halve provisjonen.
Jeg bryr meg ikke, Chad. Du vant. La meg være sint i fred.
Du solgte stedet, så jeg får ingen provisjon.
Vent...
Jeg fatter ikke. Hvordan kunne de finne en kjøper? Var det Chad?
-La oss bare glemme det. -Greit.
-Jeg er glad for at vi har et juletre -Det er kjempefint. Takk, jenter.
Jeg er bare glad for at Julia har funnet julestemningen igjen.
Det har jeg, og jeg akter å nyte julen i år.
Man vet aldri hvordan det blir neste år.
Vi må snakke, pappa.
Du vet at jeg prøvde å få oppdraget med å selge gården.
Jeg fikk det ikke, og banken har faktisk...
-Reddet av gongongen. -Venter dere noen?
Nei.
Det er Tim, Jenna.
-Tim... Hei. -Unnskyld. Dette er litt uvanlig.
Du sa at jeg skulle ringe, men jeg har ikke nummeret ditt.
-Jeg slettet det i sinne. -I sinne...?
Du vet... Man er sint og sletter eksens nummer.
Men da jeg så deg forleden, så...
Jeg kan ikke slutte å tenke på deg, og jeg ville fortelle deg det.
Og si god jul.
Vil du komme inn?
Ja visst...
Jeg har også med meg noen andre.
Han ber om at du ikke smeller igjen døren i ansiktet på ham.
Kan du bare høre på meg, Julia?
Kom du hit for å håne meg eller manipulere meg?
Jeg forstår at du er opprørt. Jeg ville ikke såre deg.
Jeg prøvde å dele provisjonen, men du er sta. Hvilket jeg liker!
-Jeg hørte alt, Chad. -Hørte hva?
Du snakket i telefonen med "vennen" om å "manipulere kvinnen".
Nei, Julia. Det handlet ikke om deg.
Det handlet om kvinnen som la inn et høyt bud på gården.
Og "vennen" er Ashley, assistenten min, og lillesøster.
-Favoritten din. -Ja, hun var ganske slitsom.
Søstre kan være det.
-Angående budet. Jeg trenger hjelp. -Virkelig?
-Hva er dette? -Jeg dummet meg ut.
Kjøperen Deidra Brown fikk meg til å tro at hun elsket gjestgiveriet-
-og ville beholde det som det er.
Men jeg fikk vite at hun bare vil rive tomten.
-Jeg trodde tomten var beskyttet. -Jeg også.
Hun har sleipe investorer med politiske kontakter.
Hun blåser i gjestgiveriet.
-Er dette kontrakten? -Ja.
Kan du finne en måte å stoppe salget?
Hvorfor jeg?
Alle vet at du er best på kontrakter. Firmaet mitt vil bare få det ferdig.
Jeg trenger deg. Gården trenger deg.
Ok, kom inn, så skal jeg se på det.
Vent... Dette kan være svindel. Se.
Det er perfekt. Du er fantastisk. Jeg må stikke.
Det var så lite.
-Fortell Tim at vi spiser klokken fem -Greit.
-Skal du ringe Chad? -Nei.
-Det gjør jeg. -Iblant.
-På en dårlig kveld. -Ja.
Hei! Se hva nissen hadde med seg.
Beklager at jeg forstyrrer. Maten ser fantastisk ut.
Kan jeg stjele deg et øyeblikk, Julia?
Ok.
-Du reddet gården. -Det var en lettelse.
Bare finn en kjøper som bryr seg denne gangen.
-Chad...? -Julia Rogers...
-Vil du bli min megler? -Jeg forstår ikke.
Da kontrakten var revet, innså jeg at jeg er kjøperen-
-som elsker gjestgiveriet og vil bevare det som det er.
Jeg har tenkt å kjøpe Eriksons gård.
-Mener du alvor? -Ja! Jeg er lei for alt.
-Kan vi begynne forfra? -Det er nok for sent for det.
Hei, jeg heter Chad Everest, og jeg trenger en megler.
Jeg har hørt at du er best. Så vil du bli min megler?
Jeg godtar ikke et nei.
Jeg antar at du trenger noen som forstår seg på kontrakter.
Ok, jeg kan være megleren din.
-Det kan gjøre ting komplisert. -Jeg tenkte at du ville si det.
Han ga seg ikke! Det er et julemirakel.
Tekst: Alex Tjore www.sdimedia.com