Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ FILMJE
ROOSEVELT HOTEL
Ezt csináltuk…
amikor…
mi…
legutoljára…
- találkoz… - Drágám!
Gyere le! Mindjárt megérkezik!
Siess, drágám!
- A visszajátszás… - Tényleg mindjárt jön.
- Les volt, átkozott bíró! - Ez nem lehet!
Ramiro. Juancho, segíts!
- Kapcsoljátok ki! Már jön. - Jó.
- Aki dühös, veszít. - Hagyjál már!
Még dohányzol, Lucila? Tedd el! És kapcsold le a villanyt! Már itt van.
Jól van!
Megérkezett, itt van.
Kész vagytok?
- Meglepetés! - Meglepetés!
Hát ez mi?
- Nagypapa! - Hát itt vagy! Fiam!
- Gratulálok, tesó! - Köszönöm!
- Nagymama! - Gratulálok, drágám!
Mivé léptettek elő?
Junior munkatárssá.
Hát, gratulálok, öregem!
- Köszönöm! - Örülsz?
Igen, nagyon.
És nem zavar, hogy a főnököd rasszista?
Zavar, de… Nem, minden rendben lesz.
Van Will számára egy meglepetésem. Egy ajándék.
Miért nem mondtad? Mi az?
Majd meglátod, drágám. Majd meglátod.
Mert…
Nem. Az unokahúga tette oda…
LOS ANGELES EGYETEM
GIMNÁZIUM
LOS ANGELES-I EGYETEM
ZSENI-DÍJ
FELVÉTELI ÉS ELŐFELVÉTELI
Ébresztő, fiam!
Kocsikázzunk egyet!
Ez most komoly, nagypapa?
- Mikor fejezed be az ijesztgetésem? - Soha.
De nagypapa…
Ez nem kérdés volt.
Oké.
Tedd már azt el, fiam!
Egész nap a telefonod kijelzőjét bámulod.
Bocs, nagypapa! Csak…
a főnököm írt.
Szombaton?
Bocs, már mondhatod.
Épp azt mondtam, hogy van neked egy meglepetésem.
A rohadt életbe!
Hosszú idő után tértem vissza ide.
A sivatag nagyon könyörtelen.
Mosolyogj!
Nincs térerőm, és üzenetet kell küldenem.
Fiam?
Nagyon büszke vagyok rád.
A nagymamád is az.
Mindenért, amit elértél.
A tanulmányaidért, a munkádért és az előléptetésedért.
Köszi, nagypapa!
De a munka nem minden, Guillermo.
Aggódom érted.
- Megint ezzel jössz? - Igen.
Aggódom, hogy nincsenek barátaid.
- De vannak. - Korodbeliek.
Aggódom, hogy nem érdekel
a történetedet, a kultúrád, a gyökereid.
Sosem volt barátnőd.
- Vagy barátod, ha a fiúk érdekelnek. - Nagypapa!
Guillermo…
Meg kell tanulnod élni.
Meg kell tanulnod, milyen élni, és nem birtokolni.
- Élni! - Tudom, nagypapa.
Tudom. Beszéltünk már erről, de…
Jól vagyok. Minden oké. Vannak…
bizonyos…
céljaim, amelyeket el kell érnem.
Sok célt tűztem ki magam elé.
Sokra fogom vinni.
Menjünk templomba?
Fogd be, mutass tiszteletet!
Ne emeld fel a hangod!
EGY ÉVVEL KÉSŐBB
Odell and Odell. Jó reggelt! Miben segíthetek?
- Sziasztok! - Szia!
- Helló, főnök! - Szia, Sanjay! Mit szeretnél?
A könyvek iránt érdeklődnék.
Az öcsémnek tanulnia kell a vizsgáira.
Persze, holnap behozom őket.
- Köszönöm! - Szívesen!
Kedves Will!
Ajándékként írok neked ebbe a füzetbe.
Találsz benne egy listát Mexikóváros látnivalóiról és programjairól.
Sok évvel ezelőtt,
amikor a nagymamáddal ott éltünk,
bejártuk ezeket a helyeket.
Gondolom, a legtöbbjük meg is változott.
De megérnek egy látogatást.
Fiam…
Aznap történt, amikor előléptettek.
A buli napján a nagyapád azt mondta,
hogy ajándéka van számodra, de sosem mondott róla semmit.
Talán egy kicsit hátrébb.
Amikor Juancho bemutatott a nagyapádnak,
őszintén szólva nem tetszett. Nem volt az esetem.
Amíg egy nap megjelent a városban, hogy szerenádot adjon nekem.
Összekeverte a háztömbünkben a lakásunkat a szomszédéval.
Mindenki megtudta.
Nevetsz?
Ezt már milliószor elmeséltem. Istenem!
Igen, tudom, csak szeretem ezt a történetet.
Szabad?
„Magát választottam
Igen, magát, mert rájöttem Hogy megtalálta a gyenge pontomat
Maga az egyetlen, akinek sikerült
Megfékeznie zabolátlan lelkem
Magát választottam Mert maga arra érdemes
Megéri a kockázatot
És az életemet
Pepe.”
Azt a mindenit!
Igen.
Amikor Mexikóvárosban éltünk, minden hónap utolsó péntekén verset írt nekem.
Olyan romantikus volt a drágám!
Mi történt, apa?
Hol vagy? A kölyök már indul.
Micsoda? Hosszabbítás?
Ki rúgott gólt?
Biztos?
Állítsd meg! Jövök, csak elbúcsúzom. Igen.
Minden oké lesz?
Hát persze. Ne aggódj!
- Mi majd vigyázunk rá. Ugye? - Igen, persze.
Apa azt mondja, nem ér ide, mert dolga van a műhelyben.
Oké.
- Luci, köszönöm a szállást… - Semmiség!
Szeretnék kérni egy szívességet.
Amikor megkapod a kulcsot,
add át ezt a levelet Danielle-nek!
- Daniel. Levél. Jó. - Aha.
- Jó. - Eltetted a kamerát?
- Az útleveledet? - Igen.
- Nagyapa jegyzetfüzetét? - Azt is.
- Alsóneműt? Általában elfelejted. - Igen.
- El szoktad felejteni. - Nem.
- Minden oké. - Ezért mondom…
Nem baj. Minden rendben.
- Mennem kell. - Jó utat!
- Szia! - Sok szerencsét!
Nem felejtettél el valamit?
Isten áldjon, drágám!
Köszönöm! Hamarosan találkozunk!
- Kösz, sziasztok! - Hajrá, bajnok!
Lakótárs!
Hé, odaég a csirkéd!
Te nem vagy kopasz.
Leborotváltad a hajad. Az egészen más.
- Nincs hajam, kopasz vagyok. Ennyi. - Te nem vagy kopasz. Ő a kopasz.
Nem, lássuk csak! Ez…
Ha vörösre fested a hajad, azt mondod, vörös vagy.
De nem, csak befestetted a hajad!
- Érted? - Így van.
Neked még lehet hajad, neki már nem.
- Mi vagyok, ha nem kopasz? - Hülyeség, nem vagy kopasz!
Kész. A futár eltévedt.
- Mindjárt jön. - Találd ki, ki szingli!
Gerardo unokatesóm.
Figyelj!
Ha megkérdezem, ki szingli…
- Mi van? - …azért teszem, hogy ő válaszoljon.
- Ez egy rejtvény. - Nem, kösz. Tudom, mit akartok, de nem.
Kihagyom. Köszönöm!
Micsoda ünneprontó!
- Valaki hív. Bocsi! - Jó parti.
Tudtam, hogy szakítanak. Mondtam is a csajomnak.
- Van csajod? - Szakítottunk.
Meddig tartott?
Négy… Nem, öt. Öt napig.
De cuki! Öt napig.
Remek volt, de furcsa volt a kommunikáció.
- Nem tudtam vele beszélgetni. - Miért?
- Siket volt. - Siket?
Vagyis siket. Még él.
- Igazi siket? - Jelnyelv?
- Siket. - Köszönöm!
- Nem tud beszélni. - Viszhall!
Megvan a szerep Manolo darabjában.
- Ez az! - Komolyan?
- Megvan! - Csúcs!
De jó! Gratulálok!
Csúcs! Milyen szerep?
Én vagyok Ludwika Paleta helyettese.
Ez az! A főszereplő!
Helyettes?
Igen!
Aki helyettesít.
Igen!
A kispadon ülsz.
- Miért így mondod? - Nem.
- Járok próbákra, megtanulom a szöveget. - Nagyon klassz.
- Ez a kezdet. - Csirió!
Miért nem örültök?
- Mi… - A barátaim vagytok.
Pontosan! Ez remek!
Itt a futár. Ő biztos megérti, mit jelent ez nekem.
- Úgy értem… - Istenem! Kösz!
- „A futár.” - Igen, gyere be!
Seggfejek!
Messi a kispadon ül. Néha.
Szia!
Bocs!
Én csak… Az édesapádat keresem. Jó estét, uram!
Az apád lennék?
Tíz évvel vagyok idősebb.
Hát ez… Kit keresel?
Daniel urat.
Guillermito?
Daniel úr?
E-vel a végén.
Francia.
Üdvözöllek!
Hogy tetszik?
Ugye?
- Igen. - Hát ez az otthonod.
Ez a konyha, mint látod.
Nyugodtan használhatsz bármit.
Csak próbáld meg nem leégetni a helyet!
Persze, ne aggódj!
- Ez lenne az. - Kösz!
Ne nekem! A nagymamámnak.
A nagymamádnak?
Lucila?
Ja, oké…
Hogy van? Még mindig…?
- Nem. - Nem?
Vagyis igen.
De most van egy…
elektromos cigije.
Itt vannak a kulcsok.
Kérlek, ne veszítsd el őket! Nincs másolatom.
Hát akkor…
Megyek is.
Jó.
Nem felejtettél el valamit?
Oké.
Bocs!
A levél, Will.
Át kell adnod egy levelet.
Igen, persze. A levél.
Lássuk…
- Nem, semmi gond. - Bocs! Én…
Nem tudom…
- Nem. - Remek! Oké, köszi szépen!
Ha szükséged lenne bármire,
egy utcányira van egy bolt. Szóval…
Ha akarsz, ott be tudsz vásárolni.
WILLNEK
Mi az?
Tessék! Nézd!
Rajta van a neved.
Látod?
- Nyisd ki! - Nem.
- Gyerünk! - Nem.
Nyisd ki!
- Mit ír? - Semmit.
- Mondd el! - Nem, semmit.
- Elolvashatom? - Nem, minden oké.
- Azt írja…? - Nem.
- Mi az? - Semmi.
Jól van.
Na jó. Ha bármi kell, itt lakom szemben.
- Szia! - Szia!
Ez meg mi?
Promóció.
Hat doboz sör mellé ingyen szemüveget kapsz.
Hogy felturbózd a bulit.
Nagyon aranyos.
Baszki…
Igen, kiraboltak! Ellopták…
a tárcámat, a pénzem és a hitelkártyáimat.
Jézusom!
Hála az égnek, hogy jól vagy, Guillermo!
Hívtam a bankot, de csak nyolckor nyit.
Mindjárt 8 óra.
Vannak ott Mexikóban olyan bankfiókok, mint itt?
Talán. Felhívom őket, és kiderül, mit tehetek. Kajára sincs pénzem.
Jaj, drágám, hogyan…
Drágám…
Várj, eszembe jutott valami!
Mindjárt visszahívlak.
Nagyi?
Kész is.
Micsoda?
Küldök pénzt Danielle-en keresztül.
Luci intézi.
Jó, rendben, nagyi. Nagyon köszönöm!
Szívesen, szívem.
Kezdődik, drágám!
Ki az?
Guillermo Molina Jackson.
Ki?
Will.
Gyere be, Guillermito!
Nézd csak…
Köszönöm.
- Biztos, hogy nem baj? - Biztos.
Ne aggódj! Vagyis…
A bank ma zárva van. Holnap megadom, ami hiányzik.
Jó? Ha akarod… holnap beszélünk, és egyeztetünk.
- Oké. Király. - Király.
Megadnád a számod?
Igen, persze. Add csak ide! Lássuk!
Kell az enyém a biztonság kedvéért?
- Persze. - Oké.
Naná!
Igen! William…
Miért…?
Miért nem mented el a telefonodba?
Mert nincs. Nem szeretem a mobilokat. Szerintem a telefonok csak…
rabszolgává tesznek. Érted?
Teljesen megértem.
Én sem…
Úgy értem, nekem sincs… Nem rajongok értük…
Remek. A számod?
Igen. Hát…
- 310… - 310…
És Will.
FOGADÓ MEXIKÓI ÉTEL
„Ugye milyen aranyos lány Dani? Hívd el moziba! Imádja a horrort.
Puszi, Lucila.”
„Nevettesd meg, légy udvarias, de játszd a kemény fiút!
Ramiro.”
De most jön a legszebb.
„Próbálj meg kevésbé önmagad lenni! Dugj!
Juancho.”
Rendben.
Mit hozhatok inni?
Van mezcal?
Az emberek olyan kevéstől berúgnak!
Egy pillantásért
Egy világot
Egy mosolyért
Az eget
Egy csókért
Nem tudom, mit adnék egy csókért !
Gustavo Adolfo Bécquer.
Pepe.
Will.
Pincér, állok egy mezcalt mindenkinek!
Ne!
Beto!
Jól van, megyek már, ne rinyálj!
Oké, szia!
Will?
Elfogyott a pénzem.
MARIACHI ZENEKARRAL ÉNEKELNI
MEZCALTÓL BERÚGNI
Kész!
- Köszönöm, Danielle! - Örömmel.
És hívj Daninak!
Rendben, Dani.
Majd találkozunk, jó?
- Jó. - Vigyázz magadra!
Jól vagy?
Soha többé nem iszom mezcalt.
Reggeliztél már?
Milyen helyeken jártál?
- Nem sok helyen. Bonyolódott a helyzet. - Játék: villámkérdés.
Van barátnőd?
És barátod?
- Nincs. - A legrosszabb élményed?
Tegnap szakítottam.
- Leóval? - Igen, ki mással?
De… miért?
Őszintén, nem kéne…
Bocs, nem akarok róla beszélni.
- Oké, rendben. - Bocs!
Will?
Talált nálam fiatalabbat.
- Ez… - Valakit, akinek van…
- Hogy mondják? - Haja?
Arra gondolsz?
Csak leírom, milyen.
Te beszéltél a hajáról. Te említetted.
- Megemlíthettem volna a nagy orrát. - A haj fontos. Bajod van a hajaddal.
Will, villámkérdés.
- Halljuk! - Máris.
- Egyszer… - Miért hoztad fel a hajtémát?
- Mert… - Mondhattam volna, hogy nagy az orra.
De nem, csak hosszú a haja.
- A legrosszabb napod? - Ki vele!
Elmentem a nagyapámmal a sivatagba.
Oda, ahol átment az Egyesült Államokba.
Nagyon közel álltunk egymáshoz.
Legjobb barátok voltunk.
- Ennyi? - A legrosszabb napod?
- Micsoda tragédia! A sivatagban vagy. - Úgy van!
- Meleg van. - Ja, vannak állatok…
Láttál csörgőkígyót vagy mást?
- Ami kijön a homokból… - Nem, az történt…
hogy a nagyapám a szemem láttára halt meg ott infarktusban.
Oké, basszus! Bocs!
A nagyapám azt akarta, hogy eltöltsek pár hetet Mexikóban…
és írt egy listát arról, hogy mit csináljak itt.
Nagyon sajnálom, Will.
A szüleim is meghaltak.
- Mi? - Baszki!
- Tényleg? - Mindketten?
Igen.
A sivatagban?
- Nem. - Ők is ott?
- Ideadnád a… - Bocs, de…
- Kifejtenéd? - Ha akarod.
- Tudom… - Ha esetleg…
- Nem gond? - Persze.
Nem akarunk kényelmetlen helyzetbe hozni.
- Katarzisba. - Ne hagyd a levegőben!
- Igen. Nem miattunk. - Miattad.
- Hogy haltak meg?
- A szüleid. - Nos…
Anyukámnak…
hashártyagyulladása volt.
Apukám bevitte a kórházba, a sürgősségire, és…
És… meghalt.
- Nem. - Nem?
A…
műtét…
jól ment, jól sikerült.
Hála istennek!
A hazaúton történt a baj.
Autóztak, és…
hát…
Ez mit jelent?
Felrobbantak? Mi van?
- Nem, egy vonat. - Felrobbant?
Egy vonat volt.
- Elsodorta őket? - Szó szerint.
- Baszki, sajnálom! Ez szörnyű! - Az.
- Nem az volt életed legrosszabb napja? - Ja.
- A legszörnyűbb tragédia. - Nem.
Nem, az a helyzet,
hogy még csecsemő voltam. Szóval…
nem emlékszem semmire. És végül a nagyszüleim töltötték be…
a szülők szerepét.
- Tiszta Batman. - Nem.
Batmant Alfred nevelte fel.
Inkább olyan, mint Harry Potter.
- Nem. - Az ő szüleit megölték.
Harry Pottert varázslók nevelték fel Oxfordban. Vagyis a Roxfortban.
Úgyhogy inkább olyan, mint Pókember.
Nem, Pókembernek ott volt…
- May néni. - Persze.
- May néni és Ben bácsi. Ugye? - Inkább olyan vagyok, mint Heidi.
- Igen. - Heidi!
Persze.
Gratulálok!
- Új második helyezett. - Ja.
Már te vagy a második, nem Dani.
Ki az első?
Engem most dobtak.
Will? Segítünk teljesíteni a listán szereplő dolgokat.
Kedvenc zenéd?
Ha spanyol zene, boleró.
Komolyan?
Csukd be a szád!
Inkább engedélyt vagy bocsánatot kérsz?
- Bocsánatot. - Miért?
Ne, várj! Inkább engedélyt.
Engedélyt? Miért?
Nem is tudom. Bocsi!
Hol élnek a szüleid?
Monterreyben. A tieid?
- Bocs! - Semmi baj.
SZÉPMŰVÉSZETI PALOTA
Ha harcolhatnál egy íróval,
akkor kivel harcolnál?
Stephen Hawkinggal.
A mozgássérült tudóssal?
KÉK HÁZ
Dani!
- Kedvenc filmed? - A dzsungel könyve. Elég!
- Kedvenc sportod? - A bowling.
Mi van?
- Jó, a tiéd melyik? - A tánc.
Az nem is sport.
BARÁTOKAT SZEREZNI
Ez jó. Torres de Satélite.
Miért?
Majd ma este.
Egyből térj rá erre! Ezeket felejtsd el! Ami fontos: érezd jól magad!
Chavi, Ferras, gyertek ide!
Pár változást tárgyalok Ludwikával.
- Egyenesen rátérünk… - Nézd!
Miért akartál pénzügyes lenni?
Hogy meggazdagodjak.
Király!
- Miért akartál pincér lenni? - Séf vagyok, te hülye!
Kérjünk tacót!
- A francba! - Igen.
Ne fordulj meg!
- Ő ki? - Majd elmondom. Ne nézz oda!
- Ne nézz oda! - Nem is…
Ferras, hol a francban van Ludwika? Késő van.
Nem veszi fel a telefont.
Mi történhetett?
Sosem késik.
Hallottam, hogy késik a metró.
De ő nem metrózik.
Együnk, nem?
Azt hiszem…
az nem lenne valami udvarias.
Szép ez a tányér.
Köszönöm!
Nem az enyém, de…
Ez porcelán?
Az.
Porcelán.
Nem, nem az.
Ez magyar.
Magyar?
Magyarországról?
- Hol voltál? - Sajnálom!
- Egyedül voltam ezekkel a pasikkal. - Tudom. Bocs. A színházban voltam. Mizu?
- Hol voltál? - A színházban.
Te jóságos ég!
- Mi történt? - Mi van?
Elütötték Ludwikát.
De jól van?
Igen. Jól van.
Nem komoly. Csak…
- Pár hónapig nem tud majd mozogni. - Tényleg?
És nem tud fellépni a darabban.
- Várjatok! Ez szörnyű! - Ez nagyon szörnyű!
- Szegénykém! - Mennyi genya van!
- Igen. - És mi történt a kocsival?
Szerintem az is teljesen odavan. Igen.
Hogy? Mi?
- Nehéz a nő. - De ő jól van?
Igen, remekül.
Micsoda lehetőség!
- Will! - Tessék?
Enyém a főszerep!
- Gratulálok! - Kösz!
Ki az a Ludwika?
Egy színésznő. Nem nézted a Körhintát?
Nagyjából…
Mi mást mondhatnék?
Ne mondj semmit!
És… ennyi!
- Milyen volt? - Jó.
- Tényleg? - Igen.
- Gyönyörű. - Tetszett?
- Sírtál? - A könnyem is kicsordult. Nézd!
- Tökéletes! - Több nem is kell.
Will, tetszett?
Igen, persze. Remek volt.
Rendben, mennem kell.
Köszönöm, uraim!
Segítettetek a harmadik Paleta-testvérré válni.
- Nem. A harmadikká. Jó. - Pontosan.
- Igen. - Hívjatok Danielikának!
Szerelmem!
Köszönöm!
Igen.
Uraim!
Mennem kell. Ennek a csillagnak…
pihennie kell, hogy ragyogjon.
Sziasztok!
- Mi az? - Semmi.
Tetszik neked.
De tetszik ám!
Fogd be!
Eljössz velem boltba?
Igen, menjünk!
Nincs ezzel baj.
- Dani aranyos, okos, kedves. - Oké.
Csodálatos.
Te pedig…
Mexikóban vagy, ugye?
Itt vagy, ez fontos.
Egészséges vagy, ugye?
Ez is fontos.
Igen. Kösz!
Legrosszabb esetben mi történhet?
- Viszlát! - Helló!
Talán…
sosem volt kapcsolatom. Úgyhogy…
Kapcsolat? Nem.
Én nem beszéltem kapcsolatról. Csak azt mondom, mozdulj rá!
És sosem jártál senkivel? Oké.
Nem. Nem tudom. És visszamegyek Los Angelesbe…
Ez tökéletes!
Ez a legjobb. Semmi kötöttség.
Zéró kötelezettség.
Ha jól szórakoztok, az remek!
De ha nem, az sem baj.
Elmész, és vége.
A legjobb eshetőség mindkettőtöknek.
Ezt kóstoltad már?
- Nem. - Nagyon finom.
A matchát?
Elképesztő!
A tárcád?
Mondjuk, hogy megfogadom a tanácsod, és…
rámozdulok Danira.
Te mit tennél, ha nem lennél…?
Ha nem lennék…?
Igen.
Meleg?
Nem, dehogy!
- Idősebb. - Idősebb?
Nem, nem idősebb.
- Öreg. - „Öreg”? Baszki!
Igen. Mit szeret?
- Nem tudom, a Choco Krispiest. - A Choco Krispiest? Jó.
Nem, nem úgy értem…
Mindent szeret.
Szereti a virágokat.
Szereti a vicceket, szeret táncolni, szereti a verseket.
Oké.
Talán lehetnél egy kicsit…
szórakoztatóbb?
Nevettesd meg, haver!
Mondok egy viccet.
Vagyis ez nem vicc, de jó.
A majom az egyetlen állat, amelyik ha gúnyolódik…
…más majmokkal, megdobja a másikat a kakijával?
Micsoda?
És ez engem miért érdekelne?
Nem tudom.
Figyelj… kérdezhetek valamit?
Persze.
Amikor a gyors kérdéseket tettük fel…
Villámkérdéseket.
Igen, Beto azt mondta,
a te történeted a második legrosszabb. De…
Mi a te történeted?
Tudod, a klasszikus sztori.
Nem tudom.
Beto is szereti ezt a helyet?
Mit hozhatok?
Mezcalt. Te? Kérsz egyet?
- Nem. - Tényleg?
- Biztos? - Igen.
- Én egy sört kérek. - Oké.
Nem szereted a mezcalt?
- De, de most nem kérek. - Most nem. Jól van.
Szóval…
Akkor…
- Akkor mi? - A te sztorid.
- Parancsoljatok! - Kösz.
- Szívesen.
Az én sztorim.
Az én sztorim az, hogy…
én…
úgy volt, férjhez megyek.
De…
Mi történt?
- Hogy alakult így? - Ahogy hallod.
Oké.
Ki volt a vőlegény?
A neve Javier…
és négy évig jártunk,
mielőtt eljegyzett.
Úgy volt…
hogy az esküvő után Mexikóvárostól messze költözünk.
Mert ő… alacsony jövedelmű közösségeket segít. Tudod?
Gondoskodik az áram- és gyógyszerellátásról.
Házakat épít. Az Orvosok Határok Nélkül tagja.
- Ráadásul… - Igen.
Klassz srác. Apám valamiért nem bírta, de klassz srác volt.
És…
Én színésznő vagyok.
Én nem mehetek el Botswanába,
mert nem vagyok orvos. Foglalkoznom kell valamivel.
Úgyhogy szakítottam vele.
És… ő elment, én meg maradtam.
És ennyi. Azóta nem láttam.
Felvehetem a rendelést?
- Nem kérek semmit. - Jó.
- Én sem, kösz! - Köszi!
Lenne…
egy kérdésem.
Van gabonapehely?
- Gabonapehely? - Igen.
- Choco Krispies? - Choco Krispies?
Igen. Choco Krispies.
Nem, nincs Choco Krispies.
Nincs Choco Krispies.
Akkor nem kérek semmit. Köszönöm szépen!
Choco Krispies?
Igen.
Hány éves vagy?
Nem tudom.
Köcsög Beto!
Mi?
Nos…
- Nagyon jó volt. - Igen.
- Viszlát, Will! - Szia!
Magát választottam
Igen, magát
Mert rájöttem
Hogy megtalálta a gyenge pontomat
Maga az egyetlen
Akinek sikerült Megfékeznie zabolátlan lelkem
Magát választottam
Mert maga arra érdemes
Megéri a kockázatot
És az életemet
A legjobb ebben a kolumbiaiban, hogy nem vágja fel a fejed.
Egyesével ülteti be a hajszálakat.
Nagyon aprólékos.
Dani?
Danielle?
Édesem?
Édeském?
Drágám?
Édesem? Drágám?
Dani!
Danielle?
Dani!
Mi van?
- Épp valami fontosat mesélek. - Bocsi! El kell mesélnem valamit.
Ki vele!
- Tegnap… - Igen?
…Willel könyvtárba mentünk.
- Melyikbe? - A Vasconcelosba.
- Amelyik olyan, mint egy űrhajó, nem? - Igen, az.
Aztán elmentünk meginni valamit.
- Ide jöttünk. - De jó!
És… hazakísért.
- Mi az? - Lefeküdtél vele!
- Nem. Dehogy! - Oké.
Csak megcsókoltam.
- Ez még gázabb. - Miért?
Sokkal intimebb.
Egy csók? Nyelves?
Csak… mindegy.
A lényeg, hogy megérkezünk, és mielőtt bementem volna…
Elkezdett verset szavalni.
De gyönyörű! Nagyon tetszik. Remek!
Nem, nem az.
Nem akarom, hogy félreértsen.
Hogy félreértsen? Mit értsen félre?
A csókot. A helyzetet.
- Nem akarom… - De tetszik a srác, ugye?
A francba!
Mi van?
Elmondom, de ne légy mérges!
- Mit csináltál, Beto? - De… azt hiszem…
- Mit? - Azt hiszem…
Lehet, hogy azt mondtam neki,
hogy mozduljon rád.
Mi?
Miért? Miért csináltad?
Kibaszott Adalberto!
Nem Pablo Neruda hibája volt, hanem a tiéd.
Nem, várj!
Nem az én hibám.
Nem? Dehogynem.
- Nem, mert… - De, a tiéd.
- De. - Nem én ribiskedtem.
- Vagyis én ribiskedtem? - De…
ezt pozitív értelemben mondom.
Te csókoltad meg őt, nem?
Ne ostorozd magad!
Csak egy csók volt. Semmit sem jelent.
Ki lesz szerelmes egy csók után?
Nem kérem, hogy hozd le a holdat…
Senki.
Nem tudom. Talán… beszélnem kéne vele.
Befejezhetem a hajas sztorimat?
- Jövök! - Will vagyok.
- Szia! - Szia! Zombik!
- Mi? - Mizu?
- Semmi. - Hogy vagy?
- Jól.
Jól?
- Megyünk? - Persze.
Will!
- Igen, arra… - Arra? Menjünk!
Ez egy…?
Ez egy…
Nem tudom, mi.
És ez egy…
Egy mozsár.
Persze.
A főnököd?
- Igen. - Biztos, hogy nem válaszolsz?
- Igen. - Tuti?
Baszki!
- A francba! Mennünk kell. Hülye vagyok! - Ez komoly?
Siess, nem érünk oda! A francba!
- Gyerünk! - Várj, Dani! Lemaradtam.
Várj meg!
Mi mást mondhatnék?
- Baszki, Dani! - Bocs, nem!
- Baszki! Manolo! - Ne!
- Újra! Bocs… - Ennyi.
- Hozok kávét. Így nem megy… - Fogd be!
Gyere, Dani!
Mit művelsz, Dani?
- Bocsi! - Nem itt jársz.
Szürke vagy!
Oxfordszürke, de szürke.
Nem tudod a szöveged. Csináld!
- Mindjárt bemutató! - Igen, tudom.
Ha tudod, akkor tudd a szöveged!
- Ha ide jössz, tanuld meg! - Tudom.
- Jó. Kezdjük újra! - Esküszöm. Igen, uram.
Oké! Mariana Treviñót kellett volna hívnom,
hogy adja elő oroszul, vagy arabul akcentussal.
Gyerünk, Chavi!
Elölről! Koncentráljatok!
Gyerünk!
Szerintem szuper voltál.
Tényleg… Komolyan. Szerintem Manuelo úr nagyon eltúlozza.
Nem, igaza van. Az eszem…
máshol jár.
Menjünk vacsorázni?
A múltkor Betóval nagyon finom tacót ettünk.
Kösz, Will, de nem.
Nem baj, ha…
egyedül megyek haza?
Gondolkodnom kell. Ki kell szellőztetnem a fejem.
Nem tudom. Kell egy kis tér.
Persze. Semmi baj.
Később hívlak, jó?
Megegyeztünk.
Dani?
Jó napot! Új hitelkártyát ajánlunk.
Tér? Ez meg mi a franc? Tér?
Igazából tényleg akart…
Hagyjuk ezt!
- Ha ezt mondta, azt akarja, hogy nyomulj. - Mi? Nem értem.
Hány barátnőd volt?
- Nem… - Nekem huszonhét.
- Tudod, mit jelent ez? - Igen.
- Hogy rossz… - A szerelem mestere vagyok.
Egy profi, egy szakértő.
Ezzel a „térdologgal”…
azt próbálja mondani,
de úgy tűnik, nem hallod,
hogy: „Nézd, te idióta, van egy másik srác…
talán tetszik, talán őt választom, és ennek vége.
Úgyhogy bizonyítsd be, hogy te vagy az igazi, az álmaim férfija!
Adhatsz ajándékot, éreztetheted, hogy biztonságban vagyok,
Légy gyengéd, esetleg kapjak tőled jó szexet, mindent!”
Bizonyítsd be, hogy te vagy az igazi! Fogadj örökbe egy kutyát!
És nevettesd meg, de nagyon!
Ez a titok.
Így van. Amikor Leót már nem nevettettem meg, vége volt.
És én vicces vagyok.
Mindegy.
Emlékszel, amikor Dani teret adott Javiernek?
Tudod, mi történt, ugye?
Amúgy a múltkor találkoztam Javierrel.
Te jó ég, hogy néz ki!
Hatalmas, haver. Tényleg, óriási!
Mint egy olimpiai úszó.
Nem tudom, hogy csinálta. Nagyon jóképű.
Még mondtam is neki: „Dögös vagy!”
Dögös.
Olyan, mint egy olasz.
„Javieri.” Elképesztő, öregem!
A legjobb formában van.
Ha rákeresel a neten arra, hogy „dögös köcsög”, őt dobja ki.
Az kurvára tuti.
Azt mondta, felhívja Danit, hogy tudja, mi a szar van.
Olyan dögös!
- Igen? Fiam? - Szia, nagymama!
- Hogy vagy, szívem? - Jól.
- Egy kicsit össze vagyok zavarodva. - Miért? Mi történt?
Csak…
Dani és én… találkozgatunk, vagy ilyesmi.
- Nem tudod, mennyire örülök, Guillermo! - Várj, nagyi!
Csak azt mondtam, hogy…
egy hullámhosszon vagyunk,
de teret kért.
Nagyon szeretném látni, de nem akarok…
Idiótának tűnni.
Ostobának?
Nem, én arra gondoltam, hogy nyomulósnak.
Tudod, néha…
majdnem mindig…
magunkra is kell idő.
Ez a gond, nagyi. Nekem pont az nincs. Nincs időm.
Valaki segíthet ezen.
Ne tedd le! Hadd hívjam fel!
Micsoda? Ne, nagyi!
Mi újság, öregem?
A nagyi azt mondta, Danielle után sírsz.
Nem, senki sem sír senki után.
Jó. Senki sem szereti a sírást.
Rami?
Igen? Itt iszogatunk Lucival.
Szia, Guillermito! Hogy állsz az én Danimmal?
Férfiaktól kell neki tanács.
A legjobb tanács, hogy dugd meg, öregem!
Mutass tiszteletet! Ő az unokám.
Ne is figyelj rá!
Vegyél neki virágot! Légy úriember!
- Mi van, az úriemberek nem dugnak? - Szörnyű vagy!
Veled nem lehet beszélgetni, Juan Carlos.
Te megőrültél.
Légy udvarias, seggfej!
Tanulj a fiadtól…
- Jó estét! - Jó estét!
Ez mennyibe kerül?
Kétszáz peso.
- Jó. - Nagyon friss.
- Köszönöm. - Kösz.
- Jó estét! - Jó estét!
- Szia! Hogy vagy? - Szia! Jól.
- A barátnőjének lesz? - Nem.
Most akarom elmondani neki, hogy érzek iránta. Szóval…
- Viszlát! Kösz! - Hajrá!
- Szia! - Sok szerencsét!
Kösz!
Egy fehér kálát kérnék.
Alleluja!
Szép volt! Nagyon szép!
Szünet! Dani, gyere ide!
Szép munka! Nem kalandoztál el. Remek!
- Köszi! - Jó?
Ismered Cecilia Suárezt?
- Persze. - Ő is így kezdte. Így tovább!
Csináljuk! Ferras!
Vedd fel a forgatókönyvemet! Leejtettem!
Holnap találkozunk!
Megijedtem.
- Azt hittem, elküldenek. - Tudom! Én is!
- Elképesztő voltál ma! - Köszönöm.
- Gratula! Holnap találkozunk. - Kösz! Szia!
Szia!
- Mit csinálsz? Szia! - Szia!
El akartam mondani, hogy…
később utazom.
- Komolyan? - Igen.
Még maradok pár napig, hogy lássam bemutatót.
- Ez csúcs! - Igen, az.
Akkor nem volt gondod a főnököddel?
Nos, igazából…
nem kérdeztem meg róla.
Mondanom kell valamit.
Bocsánatot szeretnék kérni.
Miért?
Rosszul kezeltem a helyzetet, miután csókolóztunk, és…
Őszintén szólva, kínossá tettem az egészet.
Beszélnem kellett volna veled.
És hát…
szeretném, ha tudnád, nem akarom ezt elrontani.
„Ezt”?
Igen, ezt. A barátságunkat.
A barátságunkat?
Most mihez kezdjek ?
Jól tudod
Hogy miattad estem szerelembe
Veled képzeltem el az intimitást
Amikor nőnek érezted magad mellettem…
VÉSZKIJÁRAT
És most látod
Annak ellenére Hogy az éjszakád trubadúrja vagyok
Te visszautasítasz…
Valaki más érdekel?
Mi van?
Igen, nem tudom.
Talán egy…
másik fickó?
Mi?
Nem? Talán…
Javier?
Nem.
Mi?
Mi…? Mi köze van ehhez Javiernek?
Nekem…
most mennem kell.
Miért?
- De még nem… - Nem említettem, de…
- De meg sem ittad. - Nem, semmi gond.
Van ez a helyzet…
a nagyi kályhájával. Szóval…
- A kályhájával? - Ja.
- De… - De…
…majd hívlak.
Szia, Dani!
Beszélhetnénk?
Jobb, ha nem…
- Meglátjuk. - Nem, esküszöm.
Hát…
- Vigyázz magadra! Szia! - Szia!
Javier.
Köszönöm. Nagyon jó volt.
- Vigyázz magadra! - Szia!
Itt meg mi történt?
- Kösz! - Köszönöm!
De megijedtem!
Nagyon büdös vagy!
Mi ütött beléd? Nagyon aggódtam.
Napok óta nem hallottam rólad.
És a telód nem cseng ki.
Will?
Will…
- Szerettem volna… - Ne!
Ne, nem kell! Semmi baj.
Hagyjuk!
Nem tudom, mit gondoltam,
mikor azt hittem, hogy egy magadfajta lány együtt lehet
egy magamfajtával.
Kint leszek. A szomszéd sarkon kávézom.
Végeztél?
Mi?
Nem értem.
Mit nem értesz ezen?
Semmit.
Ezt.
Mi a bajod, Will?
Miért tűntél el?
Hagyjuk már ezt!
Nem kell… megjátszanotok magatokat…
Beto, Gabriel, te…
Elvégeztétek a jótékony munkátokat.
Vigyáztatok az árva, fura srácra, akit a nagymamád bízott rátok.
Tudod…
Igen.
Igen, fura vagy.
Nagyon fura vagy, de…
De legalább őszinte vagyok.
És nem úgy élem az életem, mint egy…
rohadt manipulátor,
mint egy önző valaki,
aki játszik mások érzéseivel.
Mint te.
Dani!
- Danielle! - Mi van?
Isten hozta!
Sajnálom, uram. Nincs benne rendszerben.
Ja, nem, a járatom…
pár nap múlva indul. Van esetleg korábbi járat? A következő jó lesz.
Egy pillanat!
Mit mondott?
Semmit.
Csak hogy végzett Mexikóval, és visszajött.
Milyen furcsa!
Szerintem a te Danid nagyobb seggfej, mint amilyen szép.
- Kicseszett a fiúval. - De…
Miért mondod ezt?
Az unokám nem seggfej.
- Ne légy szexista, apa! - Én csak azt tudom, hogy a srác jól volt.
De aztán hirtelen nyafogni kezdett, és visszajött Mexikóból.
De nem gyárthatunk elméleteket, nem tudjuk, mi volt.
- Nem tudjuk, mi történt. - A kis kurva hibája.
Tiszteletet a nőknek!
- Elég! - Miért mondasz rá ilyet?
- Ezért vagy egyedül. - Te meg meleg vagy.
Elég! Az isten szerelmére! A francba!
Ki ette meg?
SZERELEMBE ESNI
- Ki az? - Én vagyok az, Beto.
Gyere fel!
Nem, gyere le!
- Gyere fel! - Nem, gyere le!
Mosdóba kell mennem, vigyázz a bringámra!
Oké. Lemegyek.
Vigyázz a biciklimre, jó?
- Jó. - Gyors leszek.
- Siess! - Az egyes az.
LUCILA MAMA
Kész vagyok!
- Gyors voltam, mi? - Beto, igen.
- Vigyázz magadra! Köszi! - Szia!
Kösz, hogy használtad a mosdóm!
A munkanélküliség a latinók körében
4,3%-ról 4,7%-ra nőtt,
amikor 196 000 munkahelyet teremtettek az Egyesült Államokban.
A nemzeti index gyakorlatilag változatlan. Ez az eddigi egyik legalacsonyabb szám,
ám az USA-ban élő latinók munkanélküliségi aránya
még mindig magasabb, mint bárhol máshol a világon.
Ha jól fizetett állása van manapság,
legyen hálás érte!
- Mi történt? - Will itt van?
Elment dolgozni.
Beszélnünk kell.
Ki küldte?
Dani egyik barátja.
- Beszéltél vele? - Nem, nem szeret ilyenekről beszélni.
Szóval Will ezt nem olvasta el?
Nem, nem olvasta el.
De Ramiro sírt, amikor elolvasta.
A rohadt életbe!
Mi ezzel a baj, apa? Mély mondandója volt. Megérintett.
El kell olvasnia.
Fiam?
Mondtam már, hogy Juanchóval jártunk?
Micsoda?
- Juancho és te? - Igen.
De…
nagyapa tudott erről?
Ő mutatott be a nagyapádnak.
Jártam Juanchóval, de nagyon rövid ideig, mert hamar rájöttünk, hogy…
nem vagyunk jó páros.
Barátokként igen, mert nagyon jól szórakoztunk.
Sokat nevettünk.
És végül mi hárman örökre barátok maradtunk.
Hát…
Micsoda modern felfogás!
De miért mondod el ezt nekem?
Azért mondom el, mert bemutatott a nagyapádnak, és összeházasodtunk.
Képzeld el, meg sem születtél volna!
Amit az a kislány írt neked a levélben…
Nem mindennap találkozol hozzá hasonló emberekkel.
De ha találkoztok,
ne engedd el őket!
Nagyon közel kell tartanod őket magadhoz.
Ahogy csak tudod.
Barátokként, partnerekként. Mindegy.
A végén
sosem tudhatod, mi történhet,
vagy hová vezethet.
Szia!
Beto!
- Szia! Hogy vagy? - De örülök!
- Jól! Köszi! - De csinos vagy!
Neked botoxolták az arcod?
- Sugárzol. - Nem.
- Jól nézel ki. - Nem. Köszönöm!
- Dani tudja, hogy jöttök? - Meglepetés.
- Örülni fog. - Igen.
Gyönyörű vagy!
Csodálatos vagy!
- Tényleg meghívtad Leót? - Igen, tényleg.
Békében akarok élni.
Találd ki, kit láttam!
Kedvesem
Tedd meg azért, akit a legjobban szeretsz
Újra látni akarom a fényt Az otthonomban mindenütt
Ó, kedvesem
Gyere vissza, mert szenvedek
Gyere vissza, mert haldoklom
Ebben a magányban Ebben a magányban
Ami egyáltalán nem áll jól nekem
Gyere ide
Kedvesem
Azért, amit a legjobban szeretsz Gyere
Jobban érezz együtt velem
Nézd a magányom !
Ami egyáltalán nem áll jól nekem
Kedvesem
Mondd, mikor…
Mondd, mikor jössz vissza ?
Mondd, mikor…
Mondd, mikor jössz vissza ?
FÜST A SZEMÉBEN
Igen, átadom neki.
Ez a te ajánlatod.
Siket vagy?
Teljesen siket?
- De tudsz beszélni. - Igen.
Szájról olvasol?
Tök jó. Akárcsak egy szupererő.
Az tuti! Figyelj! Szívem, ismételd meg!
Sárga bögre görbe bögre!
- Sárga bögre… - Ne!
Ez tényleg szupererő!
Szia! Mi újság? Hogy vagy? Dani nagymamájának a barátja vagy, ugye?
- Igen. - Hogy vagy?
- Jól. - Bejössz?
Nem, kösz.
Szólnál Daninak, kérlek?
Igen. Örülök, hogy látlak.
Will!
Mit keresel te itt?
Elolvastam a leveled.
Dani… bocsáss meg!
Sajnálom, amit mondtam,
ahogy veled bántam,
hogy nem értem ide a bemutatóra,
hogy elmenekültem…
hogy hülye voltam…
és gyáva.
Azt hittem…
az életben a legfontosabb,
hogy jó döntéseket hozzunk, és helyes utat válasszunk, de… már látom,
hogy ezeket az utakat ki kell építeni.
Ugye?
Most új utat akarok építeni.
És szeretném, ha a részese lennél.
Akárhogy.
Mint egy barátom, vagy mint bármi más.
Ahogy te akarod…
BRIAN COX EMLÉKÉRE
A feliratot fordította: Kertai Eszter