Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ORIGINALNI NETFLIX FILM
Ovo sam ja.
Izgledam kao svaki drugi muškarac, ali nešto me čini drukčijim od drugih.
Imam preveliko srce.
Prosječno srce dugo je 12 cm, a široko devet cm.
I moje je takvo.
Ali sadrži jednu posebnu anomaliju.
Moje srce može voljeti puno više…
od svih ostalih.
U ovom je bolničkom vozilu Paula.
Moja prva ljubav.
-Pala je s penjalice? -Da.
Tvoji mama i tata stižu.
Vezu smo započeli u klubu na maturalcu.
-Nemoj. Oprezno, to je alkohol. Ne! -To je alkohol!
Paula mi znači sve na svijetu.
Znamo usrećiti jedno drugoga.
Savršen smo par.
Ovo sam opet ja.
Ravnatelj klinike za traumatologiju u Mar del Plati.
Radim tu od ponedjeljka do četvrtka.
Danas je četvrtak.
-Halo? -Reci mi da si na putu.
Ne počinji. Krećem za deset minuta.
-Nemoj kasniti. Imamo goste. -Koga si pozvala?
Htjela sam nešto veće, ali ipak će biti intimno.
-Dolaze mama, brat i ostali. -Opustite se.
Moj muž Fernando Ferro radi ovdje. Peče me!
Slušaš li me, Fere?
Slušam te, nemoj se ljutiti. Krećem za deset minuta.
-Nemoj kasniti! -Šaljem ti pusu.
Ubit ću se ako oslijepim. Skočit ću u more kao Egej!
Pipi, nećeš oslijepiti. Prestani dramatizirati!
-Čuo si oftalmologa. -Jesi li ga ti čula?
Antibiotik će ti pomoći.
I još odlaziš, nema te do nedjelje.
Moram ići, imam operaciju. Moram biti ondje, Pipi.
Kakvu operaciju?
Glave bedrene kosti.
Živim u ovoj kući s Paulom i našim kćerima.
Ukupno 172 kvadrata.
Ove ćemo godine isplatiti hipoteku
ugovorenu 2000. godine, za vrijeme predsjednika De la Rúa.
Da, ali…
„Ako ne zatvorite oko prije kontakta s alkoholom,
on ga može isušiti, pa ćete oslijepiti.“
Ubit ću se, Fere!
Pipita, ne čitaj joj te gluposti.
Natoči joj čaja.
Pipi, dušo, bit ćeš dobro. To je samo nekoliko dana.
-Bože… -Maru je tu. Otvori joj.
Idem. Nazvat ću te čim stignem u Buenos Aires. Samo polako.
Kako je? Što je bilo?
-Budi s njom. -Hoću.
-Fere! Zovi me češće no inače! -Vraćam se brzo.
Mani se mobitela.
-Što je? -Maru!
-Moraš mi reći da me želiš poljubiti. -Volim vas.
-Zovi me! -Što se dogodilo?
Dvadesetog rujna bit će devet godina kako svakog četvrtka putujem.
Prelazim 418 km do Buenos Airesa.
Inače krenem ranije,
ali današnji me incident s Paulom zadržao.
Doći ću na vrijeme za rezanje torte i da te izljubim.
Jurim koliko mogu da budem s tobom.
Vozim. Volim te. Pusa.
Vrijeme je za zamjenu.
Šesnaestog listopada bit će devet godina otkako to pažljivo radim.
Postupak je jednostavan, ali moram mu se posvetiti.
Svaki četvrtak radim ovu zamjenu
prije dolaska u Buenos Aires.
Kažem mami da popije jednu čašu…
-Stigao sam! -Samo jednu dnevno? Lažeš.
-Stigao je! Znala sam da će doći! -Naravno!
Stigao je!
Hej, Fere, zar nemaš sat?
Upoznao sam Veru prije deset godina. I ona je liječnica.
Bili smo kolege pa prijatelji s povlasticama.
Dok jednog dana nismo shvatili…
da tu može biti nešto više.
Vera mi znači sve na svijetu.
Znamo usrećiti jedno drugoga.
Savršen smo par.
Dobro znaš da volim crvenu.
Kakav dar, Fere.
Kakav dar.
Pričekaj. Sada!
Sretan rođendan ti
Hajde, mama!
Sretan rođendan ti
Ugasi ih, seko!
Genijalna si!
Tek kad sam upoznao Veru shvatio sam kako radi moje srce.
Tad sam se prvi put osjećao cijelim.
Neizmjerno ih volim.
I dvije prelijepe žene vole mene.
Bit ćeš dobro, Pipi. Čula si liječnika.
-Nismo stigli plesati. -Sljedeći put.
Na tvom bih se mjestu samo žalio, ali ti si snažnija od mene.
Dobro, dušo, zvat ću te sutra. Volim te.
Poljubi mi djevojke.
Hej.
Kakva večer!
-Pripita si. -Nisam.
Malo si pripita.
-Nisam. -Što ti je?
Želim ponovno puhati svjećice.
PETAK
-Idem, dragi. -Dobro.
Reci Silviji da mi odgodi prve termine.
-Dobro. -Kasnit ću.
Zašto?
Želim odvesti Monchoa na pregled k bratu.
I dalje šepa.
Mislim da nije do noge, već do prostate.
-Ma otkud ti to? Pa još je mlad. -Nije tako mlad. Ima sedam godina.
Još je i djevac. Prostata mu je sigurno…
VESELI LJUBIMCI
Upaljena je, ali ne vidim nikakve tumore.
Zasad.
Što predlažeš?
Preventivne mjere.
Pristajem.
Godine 2010. mojoj je obitelji zatrebalo novčano pojačanje.
Zahvaljujući jednom kolegi
dobio sam posao u ovoj bolnici petkom i subotom.
Tlaka mi je dolaziti iz Mar del Plate, ali isplati se. Plaća je vrlo dobra.
-Dobro jutro. -Dobro jutro.
Što se događa s Jime?
Pokušavamo pronaći neko rješenje da ostanemo zajedno.
Nekidan me je pozvala da idem s njom na terapiju.
Psihologinji.
Gnjavile su me 50 minuta…
Velika pogreška, ne smiješ ići s njom. To se jednostavno ne smije.
Htio sam popraviti situaciju i kažem:
„Ljubavi, možda ja nisam muškarac kakvog trebaš.“
I?
Tad mi se ta sitna psihologinja približila,
mislio sam da će me udariti. Ukipio sam se. I kaže mi:
„Kukavice!“
Ma kakva je to terapija?
Košta 2400 pesosa, bez povrata.
Prvi put čujem za takvo što.
-Bok! -Što ste otkrili? Je li prostata?
Velika je kao naranča. Jadničak.
-Ima li tumor? -Još nema.
Ali Nacho je predložio mjere. Riješeno je.
Kako to misliš?
Kastrirali ste ga?
Fere, to je za njegovo dobro.
Inače bi umro za par godina.
Jadan Moncho.
Hoćemo u trgovinu poslije? Nemamo ničega.
Naravno.
Idem, pacijenti me čekaju.
Jadan Moncho.
Nikad se nije pario.
Jadničak.
Kastrirani djevac.
Prošle godine nismo išli nikamo
zbog mamine operacije i tvog kongresa u Cancúnu.
Ja nisam bila nigdje, ali ti si uživao na plaži.
Po cijele sam dane radio u hotelu.
-Ne laži, vratio si se preplanuo. -Dobro, kamo bi išla?
-Tajland. -Ne!
-Molim? -Predaleko je.
-Nešto bliže. -Drukčija kultura i predivne plaže.
Lucre je bila prošle godine, fotke su genijalne.
Vidjet ćemo.
Nemoj mi to govoriti. Uvijek bude isto
-i na kraju ne odemo. -Miami!
-Ne opet! -Meni se sviđa.
Ne, zaslužujemo bolje.
Vidjet ćemo.
-Ne duri se. -Molim te.
Dobro, vidjet ćemo.
-Što trebamo? -Uzmi piće i sve iz hladnjaka.
-Ja ću ostalo. -Uzmi čokoladu
i čokoladne kekse, može?
-Što je smiješno? -Ništa.
Ma ništa, gledamo video kad te meduza ubola u Cancúnu.
-Sjećaš se? -U vrat.
Prokleta mi je meduza uništila odmor.
A sad sam slijepa.
Moj mobitel. Dajte mi ga, sigurno je tata.
-Sigurno je tata! -Smiri se!
-Evo ga. -Daj mi ga.
-Evo. -Daj ga.
-Halo. -Nisi se javila.
-Halo. -Daj se javi!
-Pomozi mi, ne vidim! -Evo.
Halo?
Kako si, Pipi?
Isto. Ne znam.
Gore mi je, tvoje me kćeri ne puštaju na miru.
Obje su tu?
Sofi nije na treningu?
Ne, iskorištava moju situaciju, pa nije otišla.
I Maru je tu.
Bok!
Jessica, trebamo te na odjelu mliječnih proizvoda.
U trgovini si?
Da, stan mi je sasvim prazan.
Kupi zdravu hranu, ništa smrznuto.
Dobro. Nazovem te poslije.
Samo malo.
Jesi li uzeo tunu?
Osjećam se nesigurno zbog sljepoće. Možeš li se vratiti prije?
-Tko je? -Gonza.
Doći ću, bez brige.
-Pusa. -Pusa.
-Šalješ puse Gonzalu? -Molim?
Poslao si mu pusu.
Nisam to rekao.
Jesi.
Ljubomorna si na Gonzu?
-Jesi li uzeo vino? -Idem po njega.
-Bok, Pipi! -Fere, lijepo je…
Ne, stani!
Tvoj je junak stigao, ljubavi.
Kako bezobrazno!
-Što? Što su… -Ma ništa.
Nije li neodgovorno od tebe
ići u Buenos Aires s tom djecom dok si slijepa?
Planiram to putovanje već šest mjeseci!
Svi su roditelji dali odobrenje.
Vodim tu djecu u Buenos Aires. Uostalom, Guada ide sa mnom.
Rekli su da ću do utorka biti bolje!
-Skidam ih! -Ne, nemoj!
Sutra ćeš ih skinuti. Ne smijte se.
-Fere, pun mi je kufer! -U redu je. Salvetu.
Ne plači, ljubavi. Slikajte nas.
-Ne slikaj me takvu! -Nasmiješi se. Pogledaj me.
Tata, odvratno!
ŠTO NAM ZNANOST OTKRIVA O SVEMIRU
Zvijezda najbliža Suncu zove se Proxima Centauri.
Jedna je od zvijezda u sustavu Alpha Centauri.
Hajde, Mateo! idemo.
Pozdravite robota! Bok, robote!
Alpha centauri udaljena je milijunima kilometara
i najsjajnija je zvijezda u zviježđu Centaurus,
-koje je blizu zviježđa Crux. -Učiteljice!
Otvori oči, Pipi.
Eto ga.
Ma daj ne dramatiziraj.
Sjetila sam se.
Čega?
Vidjela sam nekoga sličnog tebi u planetariju.
Sličnog meni?
Je li jednako zgodan?
Da.
Na onim ekranima s fotografijama posjetitelja.
Vidjela sam tipa u odijelu astronauta, isti je ti. Bio je sa sinom.
Ne znam je li do mog slabog vida,
ali šokirala sam se.
Isti je ti.
Možda imam dvojnika. Kažu da ga svi imaju.
I ti sigurno imaš dvojnicu, ali nije tako lijepa kao ti.
Želiš li dovršiti sezonu?
Ne, samo ti gledaj, ne mogu se baš usredotočiti.
-Ne. -Dobro.
Neki drugi put.
Idem po…
-čokoladu. -U petak nam je godišnjica.
Da, ja…
već sam ti kupio dar. A ti?
-Lažeš! -Ne lažem.
Koja nam je to po redu?
-Devetnaesta. -Mislio sam da si zaboravila.
Nećeš biti kod kuće.
Kao ni nagodinu, bit će subota.
Bio sam tu prošle godine, zar si zaboravila?
Bilo je grozno. Brzinski ručak uz bolnicu
i onda si otišao. Prisjelo mi je.
Misliš li da ja uživam u stalnim odlascima u Buenos Aires?
To mi je posao. Idem po čokoladu.
Ne želim više provoditi godišnjice ovako. Užasno je.
Ne sviđa mi se to.
Možemo proslaviti…
i 20. godišnjicu unaprijed, što kažeš na to?
Gdje su djevojke?
Bit će kako Bog da.
Ne, Fere, znaš da ne mogu odoljeti kad oponašaš psa. Prestani!
Tiho!
ČETVRTAK
ŠTO NAM ZNANOST OTKRIVA O SVEMIRU
OD ZEMLJE DO SVEMIRA
-Bok, kako si? -Bok.
Želim razgovarati s tvojim šefom.
-O čemu? -O pravu na fotografije.
Moje fotografije.
Prvi put čujem ovakvu žalbu. Ljudi žele biti u prezentaciji.
Meni se to ne sviđa.
Ne želim biti na ekranu, jasno?
Želite da vam platimo?
Ne, zar me ne slušaš?
Ponavljam, nećeš mi uništiti život.
Vrlo je osjetljivo. Molim te, makni me iz tog videa.
Ne mogu.
-Tko može? -Šef.
-Gdje je? -Nije tu.
-Daj mi broj. Gle… -Ne mogu.
Ne poznaješ me.
Sutra se vraćam. Ako sam još u tom videu, spalit ću ovaj brod
sa svim Marsovcima u njemu.
Jasno?
Sine, dosta je tableta.
Gasti, dosta.
-Gastóne! -Idem izvesti Monchoa. Neću dugo.
Dobro. Hajde, sine, ugasi ga.
Sve znaš, Monchito.
Budi tiho. Jako tiho.
Sretna godišnjica najljepšoj ženi na cijelom svijetu.
Zaspala sam na kauču. Kakvo lijepo iznenađenje.
Bilo bi dobro da zajedno slavimo sve te godine.
U nedjelju idemo na večeru kamo god želiš. A nakon toga…
uništit ćemo te plahte na kojima ležiš.
Ideš li spavati?
Ponoć je. Umoran sam.
Koliko je sati kod vas?
Budalo! Isto je ponoć.
Znaš da te i dalje volim?
Uvijek ću te voljeti, Pipi.
Znaš to, zar ne?
Kako su djevojke?
Nepodnošljive su. Dobro su.
Idem spavati. Ne mogu držati oči otvorene.
Svidjelo mi se iznenađenje.
-Volim te. -I ja tebe.
Sljedeći put zatražite privolu prije korištenja fotografije.
Puno hvala. Zbogom.
Budaletina.
-Naprijed! -Idem, dušo.
Jesi li za kino poslije?
Jesam. Što ćemo s Gastijem?
Nancy.
Ona mi se ne sviđa. Skupa je, uvijek kasni…
-Samo njoj vjerujem. -Ne sviđa mi se.
Dobro. Ali nešto zabavno.
-Komedija ili akcija. Nikako drama. -Čula sam za jednu dobru komediju.
Kako li se zove?
Oprostite, tražim liječnika Fernanda Ferru.
Traumatologija, drugi hodnik slijeva.
Dobro, vidimo se. Idem do mame.
Jesam ti rekla da je pala?
-Ne. Kada? -Ma rekla sam ti.
Ozlijeđena je? Mrtva?
-Pa rekla bih ti da je umrla. -Je li ozlijeđena? Pazi na nju.
Ako ne prestane piti, tko zna što je čeka.
-Dosta o tome. -Poljubi me.
Imaš malo ruža… Eto ga.
-Bok! -Bok, dušo.
Naprijed!
Iznenađenje!
Bok, Paula!
Što ti je, Fernando?
Htio sam…
kihnuti, ali…
-Bok. -Bok.
Otkud ti ovdje?
Oprostite, ostavila sam mobitel.
-Oprostite. -U redu je.
-Oprostite. -Da.
Oprosti.
Ne gledaj me tako.
Rezervirala sam sobu u hotelu u Puerto Maderu
i stol za dvoje u restoranu prekoputa hotela.
Nisam mogla provesti još jednu godišnjicu sama.
Što je? Brineš se zbog cijene?
Dobila sam popust!
Nakon toliko godina žrtvovanja zaslužujemo jednu romantičnu noć.
-Ali… -Što je?
Sretan sam.
Iznenadila si me. Godinama nisi bila ovdje.
Ovdje si. Šokiran sam i uzbuđen.
-Ako ti se ne sviđa, sve ću otkazati! -Jako sam sretan.
Joj, Fernando!
-Što je? -Ne znam. Mislila sam…
Skoro sam se rasplakala.
Dokad radiš?
Kad si gotov s pacijentima?
-Kakvim pacijentima? Mojima? -Da.
Ne znam. Imam…
četiri, pet, šest, sedam, osam pacijenata.
-Još dva, tri sata. -Slušaj.
Ja se idem pripremiti u hotel.
Večera je u pola deset.
Poslat ću ti adresu. Restoran je s druge strane mosta. Može?
Sretna sam što napokon radimo nešto drukčije.
Stvarno sam…
sretan što si tu.
Bok.
Kakav si ti čovjek. Brineš se o pacijenticama izvan bolnice.
Sigurno ti nije prvi put u ovih deset godina.
-Znaš što trebaš učiniti? -Da.
Nazovi me u 21.10.
-Tri puta. -Zašto tri puta?
-Neću se javiti na prva dva. -Koji si ti…
To će biti nakon pola sata filma.
Nazovi me i reci da je hitno.
-„Dr. Ferro, trebamo vas u bolnici.“ -Budi prirodan, nisi na aerodromu.
Reći ću Veri da je hitno i otići.
-Jasno? -Da.
Malo je komplicirano. Nazvat ću te tri puta u 21.15…
-Trebamo bolji plan. -Nemamo vremena!
Oprosti. Ne smijem ovo uprskati.
-Ne čujem te. -Došla je iz Mar del Plate.
-Molim? -Nisam mislio da će ikad doći.
Prava je sretnica.
-Ne shvaćam. -Objasni mi.
Sigurno si joj jako drag ako je došla ovamo.
U 21.10.
Tri poziva.
BOLNICA
Marcelo, ništa ne ostaje isto. Ništa.
Tvoj mobitel…
-Fere… -Molim?
Tvoj mobitel.
Ja sam ortodontica.
Mobitel ti vibrira.
-Ne želim se javiti. -Javi se.
Voliš igrice?
Igračke…
Igru gospodara i sluge.
BOLNICA
Ozbiljno? Ja…
-Fere, javi se. -Da.
-Neće prestati dok se ne javiš. -Ne želim.
Javi se. Hitno je.
Nikad nemam mira!
Hajde.
Halo?
Daj, samo se zezam…
U kinu sam, ne mogu razgovarati. Što je?
Da dođem odmah?
Dobro.
Tu sam za 15 minuta.
Što je bilo?
Hitan slučaj.
Molim?
Neka je starica slomila ključnu kost.
Dobro, idemo.
Idemo.
-Oprostite. -Ispričavam se.
Čekaj. Ispričavam se.
Nema smisla da ideš sa mnom. Moram raditi.
Ma idem s tobom.
Kako želiš.
Dobro, ostajem. Dobar je film.
Dolazim kući za tri sata.
-Dobro. -Čekaj me.
-Kakva šteta. -Znam.
Ispričavam se. Oprostite.
-Čovječe! -Oprezno.
Budalo!
Gdje sam?
Što se dogodilo?
-Polako. -Tko me je udario?
-Molim? -Opustite se, ozlijeđeni ste.
Ne sjećate se?
Jesam li dobro?
-Bit ćete dobro. -Kako se zoveš?
Silvia, ali pogrešno su mi napisali ime.
-Polako. -Moji mobiteli.
Moji mobiteli!
Ne ustajte! Morat ću vas zavezati!
Nemoj. Liječnik sam i imam hitan slučaj.
-Treba mi mobitel. -Polako.
Doći će po vas i odvesti vas na pregled.
Obavijestili smo vašu suprugu. Stiže.
Koju suprugu?
Silvita, koju suprugu?
Silvita!
-Vera! -Fere!
-Kakva koma! -Dragi!
-Kakva sreća. -Da vidim.
-Kamion je prošao kroz crveno. -Koma.
-Jesam li dobro? -Pogledaj. Prati moju ruku.
Imam li ožiljak?
-Koliko je sati? -Dobro si.
-Sad je 22.45. -Molim?
-Fere, smiri se. -Imam hitan slučaj.
-Primio si udarac u glavu. -Pusti me.
Smiri se.
Već sam nazvala Gonzala. U redu je, on će riješiti operaciju.
-Gonzalo… -Opusti se.
Ali ova je bolnica u rasulu.
Ne razumijem. Nazvala sam te nakon filma
i neka se sestra javila. Inače ne bih ni saznala.
-Nisu te nazvali? -Ne!
Kakva glupost.
-Spusti glavu. -Vodimo vas na magnetsku.
Vaši mobiteli.
Ne možeš na magnetsku s mobitelom.
Ovaj nije njegov.
Nije moj.
-Opusti se. -Dobro.
Fere! To je moj suprug, čekajte.
To mi je suprug.
Fere, što ti se dogodilo?
Ma ništa, dobro sam!
Pričaj tiše.
-Zašto? -Da ne uplašiš pacijente.
Ne govori, ne gledaj, ne slušaj.
-Idi u hotel. -Ima li moždani?
Ima moždani!
Ne, nemam. Ovo je rutinski pregled.
Idi u hotel, odmah. Doći ću za sat vremena.
Bit ćete tu bar tri sata.
-Jesi li ti glup? -Zašto mu se tako obraćaš?
Zašto je to rekao? Tko si ti?
Tehničar. Nosač.
Tehničar ili nosač?
-Nosač. -Onda se tako ponašaj.
Kirurg sam. Ako kažem da idem za jedan sat, onda idem!
Fere, smiri se. Bit ću ovdje. Obavi sve što moraš.
-Ne slušaj, ne govori. Ne gledaj! -Idi, ljubavi.
Brže, molim te.
Brže, molim te!
Bok, imam pitanje.
Fernando Ferro upravo je primljen, a možda će i ostati.
U kojoj će sobi biti?
-Fernando Ferro? -Da.
Soba 505.
Soba 505, hvala.
Bok.
Tražiš Fernanda? Ja sam Gonzalo. Gonza.
Gonza!
Ja sam Paula. Bok!
-Paula! -Bok, Gonza!
Kakve okolnosti za upoznavanje!
Baš mi je drago.
-Uvijek razgovaramo o tebi nedjeljom. -Da?
Fernando stalno priča o tebi kad se vrati.
Mojim je kćerima pun kufer.
-Kćerima? -Da.
-Rekao mi je da ti je teško. -Da.
Razveli ste se?
-Razvodimo se. -Šteta.
Drago mi je da sam te napokon upoznala!
-Idemo u sobu? -Mislim da neće ostati.
-Neće dobiti sobu. -Ima je.
-Soba 505. -Rekla je to da je pustiš.
-Gonza! -Možemo sjesti ovamo.
Kako lijepo. Feru si poput brata.
Josefina je genijalna. Želi biti manekenka.
Bile su bliske kao klinke, ali sad se samo svađaju.
Imaju drukčije osobnosti.
Fernandove su?
Pa nego čije?
Danas nam je 19. godišnjica.
-Bome. -Da, baš.
Došla sam ga iznenaditi i proslaviti, ali…
Baš šteta. Grozno. Jadan Fernando.
-Jadničak. -Da.
-Eno ga. -Čekaj.
Prvo ga moraju smjestiti. Takav je protokol.
Poslušaj me, pa ćeš shvatiti. Da, dobro.
Oprostite.
Ostaje do sutra…
Tko je ta žena?
Liječnica.
Dr. Seligmann.
-Neurologinja. -Neurologinja?
-Dobro je da će ga pregledati zbog udarca. -Da.
Liječnici kažu da sam dobro.
-Idi kući i dođi po mene sutra ujutro. -Dobro.
Gonza je vani. Da mu kažem da ostane?
Nema potrebe.
Želim biti sam. Idi kući. Gasti je s najskupljom dadiljom na svijetu.
-Hvala ti. -Mogu ostati.
-Ostat ću. -Ne moraš.
Dobio sam neke tablete…
i počele su djelovati.
-Dobro. Odmaraj. -Zaspat ću. Idi kući.
-Kakav stres. -Znam, dušo.
-Dobro. -Idi.
-Odmori se. -Da, dušo.
-Opet Nancy. -Javi se.
-Evo ti mobitel. -Idi.
-Soba 505. -Ozbiljno?
-Ova ovdje? -Krećem!
Ne znam.
Za 15-ak minuta. Čim prije, Nancy!
-Liječnice… -Da.
-Sve je u redu. -Da?
Sve se čini u redu, ali mora ostati do sutra.
Žurim zbog dadilje.
-Liječnice! -Opusti se.
Dušo, kakav dan!
Prepao sam se!
-Imao si sreće. -Idemo za sat vremena.
Ne, dr. Seligmann rekla je da moraš ostati…
-Dr. Seligmann nema pojma! -Fernando, što ti je?
-Zašto to govoriš? -Oprosti.
Poznajem ga, on je šef odjela. Rekao je da mogu otići za sat vremena.
Bolje je da prenoćiš ovdje. Ozljede glave mogu biti opasne.
-Ne budi takav. -Liječnik sam. Znaš li više od mene?
-Ma daj, Pipi. -Dobro.
Jesi li gladan?
-Želiš li kavu? -Umoran sam.
Mogao bih pojesti nešto slatko.
-Slatko? -Da, pao mi je šećer.
-Može čokolada. -Dobro.
Čekaj, važno je! Moj mobitel.
Dobro, pitat ću ih.
Hvala ti na svemu.
Nemaš frke.
-Oprezno! -Jesi li lud?
Rekao si da je bezazleno. A to ti je supruga!
-Da. -Imaš dvije obitelji?
-Da. -Zar imaš osam žena kao nekakav šeik?
Ma što govoriš? Nemaš pojma.
Poligamija je popularnija no što misliš. U cijelom svijetu.
Afganistan, Alžir, Burma…
Kamerun, Katar, Kongo, Indija, Indonezija, Iran, Irak,
Jordan, Libanon, Maroko.
-U Argentini si, budalo! -Slušaj… I onda kamion skrene…
-Nisam ga vidio. Udario me. -Izvoli.
Keks i tvoj mobitel.
Nisu mi ga htjeli dati!
-Molim? -Kažu da si rekao da nije tvoj.
-Ja? -Rekla sam da si zbunjen, ali ništa.
Rekla sam joj za naljepnicu. Onda mi ga je dala.
Kakva glupača. Ponaša se kao da ti nisam žena. Užas.
-Da ti ga otvorim? -Molim te.
-Fere. -Ne želim razgovarati.
Oprosti, ali ne mogu.
-Jesi li dobro? -Jesam, ali sam u šoku.
-Dobro. -I dalje mi se priviđa kamion.
Moći ćeš se odmoriti u stanu.
-Izvoli. -Hvala ti, Pipi.
Ne možemo se čak ni poljubiti.
Sretna ti godišnjica, dragi.
Sretna godišnjica. Upropastio sam ti večer, a izgledaš prelijepo.
Umrla bih da ti se nešto dogodi.
Ali…
Ne plači. Ništa mi se neće dogoditi. Dobro sam.
Slušaj me, moram ići u 6.30. Ne možemo ostaviti djevojke same.
Ideš sa mnom? Bila bih smirenija.
Ne mogu.
Zašto? Ne moraš raditi.
Imam pacijenticu koja je slomila ključnu kost.
Kakvu pacijenticu?
Spomenuo sam je.
-Nisi je spominjao. -Ma jesam…
Nisi.
Majka jednog poznanika. Slomila je ključnu kost. Ima 92 godine.
Želi da je posjetim. Ne mogu je odbiti.
Molim te. Bolje bih se osjećala
-da ideš sa mnom. -Bit ću dobro.
Odmori se, probudi se u 6.30 i kreni.
Promet je ujutro užasan.
-Znam. -Ne brini se.
Volim te.
I ja tebe.
Znaš li da nemaš prsten?
Molim?
Ukrali su ti prsten.
Sigurno su sestre. Proklete bile!
NEDJELJA
Što ima, čovječe? Jesi dobro?
-Gle kakav ti je auto. -Da.
I dalje želiš pranje?
Ma ne, pogledaj ga. Neka stoji.
Imaš li nešto siće? Za moj trud.
Kako drsko. U redu.
-Izvoli. -Hvala! Vidimo se.
Ne!
-Molim? -Uništio si automobil!
Samo vam je do toga stalo?
A do mene? Skoro sam umro!
Bit će jako skupo.
Primi ovo. Cijelo me tijelo boli.
Pomozite mu!
-Jesi li dobro? -Jesam.
O, Bože, kakva šteta na autu.
Popravak će biti skup.
-Čudan? -Čudan.
Kako to misliš?
Ne znam. Čudan je,
nervozan, ljut, mrzovoljan.
Vrijeđa druge.
Znaš da je inače razumna osoba.
Ali usprkos svemu htio je na posao. Nije se htio vratiti sa mnom.
-I još su mu ukrali prsten. -Prsten?
-Vjenčani prsten? -Da.
Samo to?
-Da. -Ni novčanik ni mobitel?
Ne.
Joj, Pau…
Ma što želiš reći?
Ne znam. Možda ima drugu ženu u Buenos Airesu.
-Ma otkud ti to? -Događa se češće no što misliš.
-Češće? -Tako je.
Koliko je dana ondje? Imao je priliku.
Jesam li u krivu? Koliko je već godina ondje?
-Devet. -Onda ga pitaj.
Kako da ga pitam?
Pitaj ga: „Fernando, imaš li drugu u Buenos Airesu?“
-I? -Slagat će ti.
Takvi su muškarci. Ali barem ćeš znati.
Očito je kad muškarci lažu.
ČETVRTAK
Pokupio sam Gastija i ostavio automobil na popravku.
Sve je u redu.
Da, dušo. Volim te. Čujemo se.
Pusa.
Jesi li za kavu?
Može.
Što ti je?
Moram se iseliti.
Psihologinja joj je savjetovala da uzmemo pauzu.
Rekao sam ti da ne ideš onamo jer ćeš biti poražen.
Stalno mislim o tome.
Samo polako, možda nije za stalno.
Mislim o tebi.
-U šoku sam! -Daj se stišaj.
Ne mogu to shvatiti. Ne mogu spavati.
Imaš dvije obitelji? Kako?
-Želiš li biti u mom stanu? -Imaš drugi stan?
Imam stan koji inače koristim.
Naravno, s onom drugom.
Može jedna molba?
Ne zovi je „ona druga“, već Paula. Žena mi je.
Norma dolazi čistiti stan srijedom.
-Javi mi ako trebaš ostati duže. -Dobro.
Hoćemo li na pivo i neku hranu?
-Nikakva hrana. Pazim na kilograme. -Kasno ti je za to.
Hvala ti. Baš si drag što mi daješ svoj stan.
Ali nisam se predomislio. Moram ti nešto reći.
Opusti se. Slobodno reci.
Ne želim sudjelovati u tome.
Ne poznajem Paulu, ali poznajem Veru.
Draga mi je i dugo se znamo.
Nismo se dobro shvatili.
Ja nemam ljubavnice.
Vera i Paula su…
moje supruge. Obje ih volim.
Samo trenutak.
Pipi!
Bok!
Dobro si putovao?
Odlično sam, dušo.
Jesi li još u bolnici?
Ne, u stanu sam, pijem pivo s Gonzom.
A ti, Pipi?
Išla sam u trgovinu po neke stvari.
-Jesi li dobro? -Super sam.
Dobro. Odmori se, dragi.
I ti, Pipi. Volim te.
-Pusa. -Šaljem ti pusu, dušo.
E, da, vezano za klimu…
Imaš dvije kćeri ondje i sina ovdje. Imaš sve duplo?
Imaš li dva računa?
-Dva zdravstvena osiguranja? -Da.
Kako plaćaš porez? Ne razumijem.
Sigurno nije legalno.
Sve je legalno. Samo par sitnica.
A društvene mreže? To je opasno.
Imaš li dva profila za sve to?
Ne koristim se društvenim mrežama.
A sve ono intimno?
-Na što ciljaš? -Seks.
Seks s objema. Kako ti to uspijeva?
Ne tiče te se moj seksualni život!
Ne kužiš. Ne biram jednu ili drugu.
Već…
Želim obje. To me čini sasvim sretnim.
Kad dolazim u Buenos Aires,
to je samo nastavak mog emocionalnog života.
Imam…
jednu obitelj…
-podijeljenu na pola. -Jednu obitelj?
Zar ne čuješ što govoriš? Jednu?
Jednom sam pokušao imati aferu.
Razgovarao sam s njom cijelu noć kako bih osjetio nešto drukčije.
Došao sam kući i Jime me pitala: „Kako si proveo večer?“
Tresao sam se kao lud.
Završio sam u bolnici zbog niskog tlaka! A ti tu tako bezbrižno sjediš?
Koja je tvoja dijagnoza?
Moja dijagnoza?
Želim biti sretan?
Daj se smiri, dobit ćeš moždani. Jesi li za kavu?
-Viski. -Miješat ćeš pivo i viski?
Javio se, pa ti sve miješaš. Daj mi viski, pobogu.
Teta Maru doći će paziti na vas.
Dolazim sutra nakon treninga.
Ne, nisam ljuta. Ma kakvi.
Moram ići. Pusa.
Pametno moje!
Je li ti teško, dušo?
Dobit ćeš desert tek nakon večere.
Dobro, mama.
-Moj sinčić! -Bok, dušo.
-Tko je za piletinu? -Ja!
Ja bih jednu pileću nogu!
Ja nisam pile, tata!
On nije pile, budalice!
Znaš što?
Želim se politi benzinom i zapaliti se živa.
Paula, molim te, vrati se.
Ne mogu.
Reci mi gdje si.
Rekla sam ti, u baru uz benzinsku.
-Ostani tu. Dolazim po tebe. -Ne.
Ne, moram se suočiti s ovime.
Suočiti? Ma što planiraš?
Ne znam. Nazvat ću te.
-Moram razmisliti. -Ne prekidaj!
Nazvat ću te poslije. Moram razmisliti.
Misli na svoje kćeri. Pazi što radiš.
A tko će misliti na mene?
Hajde.
Idemo u školu.
Hajde. Bravo.
Budi dobar.
Ćao, dragi. Bok.
Bok, Gasti!
Što si sad zaboravio, Fernando Ferro?
Da?
Ja sam Fernandova žena.
Već 19 godina.
Naše kćeri.
Cancún.
Prošle godine.
Nije mi dobro.
Moram sjesti.
Bolje?
Dobro.
Slušam, kakve su to gluposti?
Ti bi to meni trebala reći.
Ti si mu ljubavnica.
Kako se zoveš?
Paula. A ti?
Vera. Slušaj…
Fernando i ja živimo ovdje devet godina.
Imamo sina, Gastóna. Šest mu je godina.
Mi smo se vjenčali prije 19 godina!
I kod matičara i u crkvi.
Imamo dvije kćeri, Sofiju i Josefinu. Jedna ima 14, a druga 16 godina.
Što ti je rekao?
Da je…
samac? Razveden?
Udovac.
Kaže da si se utopila nakon dvije godine braka.
A što je s odlascima u Mar del Platu?
Da mu je to bio prvi posao i da ne želi dati otkaz.
-To je istina. -Ne može biti istina.
Istina je.
Ne može biti.
Istina je.
Ma ne to. Ovo! Ovo ne može biti istina! Ne!
Dobro.
Kako možeš dokazati da nisi neka luđakinja koja je sve izmislila
jer je opsjednuta mojim suprugom?
Što se dogodilo? Bila si mu pacijentica?
Jeste li imali neku ludu aferu,
pa si se kao kakva budala zaljubila u kirurga?
-Tako je bilo? -Nije!
Ne! Ja sam mu supruga već 19 godina!
Još mi samo treba da me nakon svega nazivaš budalom!
Cijelu sam noć promatrala supruga i njegovu drugu obitelj.
Kakvo poniženje.
Pokaži mi malo poštovanja!
Taj je gad ipak prvo bio sa mnom!
Neka ti to bude jasno.
Dobro?
Slušaj me, Paola…
Paula!
Dobro, Paula.
Ne osjećam se baš dobro.
A kako je tek meni?
-Kako je meni? -Nisam dobro
jer u meni plamti vatra
koja najavljuje nezaustavljiv i nasilan ispad, dobro?
Mogla bih ti nauditi, Paula.
Stoga te molim da odeš odavde radi svoje i moje sigurnosti.
Van iz moje kuće!
Van!
Nisam neka luđakinja iz Mar del Plate.
Budala sam jer sam godinama slijepa!
Van!
Dođi u Mar del Platu i uvjeri se. Dođi!
Van!
Čekaj!
Uzmi moj broj i pošalji mi svoj.
Doći ćeš u Mar del Platu da vidiš govorim li istinu?
Ne mogu ti vjerovati na riječ. Zapiši si moj broj.
-Slušam. -11-4-57-21-22.
-Slušaj me. -22?
Da.
Nemoj mu ništa reći dok ne dođem vidjeti govoriš li istinu.
Trebala bih šutjeti nakon svega što sam vidjela?
-Da. -Šutjeti?
Da.
Ako je to istina, onda smo obje žrtve tog gada.
Nema veze s kim je proveo više vremena.
Nije riječ o vremenu, već o lažima.
Dobro.
Ali dođi u nedjelju kad se vrati
jer ne znam mogu li se suzdržati od napada.
Ja…
Ne znam kako sam.
NEDJELJA
Taksi je tu, Fernando!
Donijet ću ti dva iznenađenja, a ne jedno.
-Daj mi pusu, sine. Volim te. -I ja tebe.
Volim te.
Kakav je to poljubac?
Poljubi me kako treba.
Volim te. Čujemo se.
Mama je žedna.
Ne želiš li igrati igrice?
Platit ću ti cijelo putovanje do Mar del Plate.
Puno hvala.
Nema na čemu.
Bok!
Bok.
Pipi!
Bok, dušo.
Nemoj, mislim da me hvata gripa. Možda neka groznica…
-Imaš li temperaturu? -Nemam.
Kako si, dušo?
Dobro. Ne znam. Malo sam potištena.
Maru i Charly dolaze večeras.
Ne, umoran sam.
Moraš mi to najaviti, Pipi!
Najaviti?
Prešao sam 400 km, želim biti s tobom. Iscrpljen sam.
Što da učinim? Sami su se pozvali.
Mislim da nam žele reći da je napokon trudna.
Jadna Maru!
Zašto plačeš, Pipi? Sve je u redu, dušo.
-Ne. -Sve je u redu.
To su dobre vijesti. Radosne vijesti.
Napravi mi sendvič. Idem se okupati. Hajde, Pipi, ustaj!
Jesi li vidjela ova muda?
Mogao bih ih…
Njemački silikon. Nema boljeg.
Ne miči se, Moncho!
Što ti je, seko?
Fernando možda ima drugu obitelj.
Drugu obitelj, Nacho. Nije tako teško shvatiti.
Drugu ženu i kćeri.
Znam što je obitelj.
Ali ne razumijem… Gdje?
Otkud je Fernando, Nacho?
Iz Mar del Plate.
Druga mu je obitelj ondje. Razumijem.
Jučer se pojavila žena s kojom je navodno u braku 19 godina.
Samo malo. Ti, ja, cijeli svijet, pa čak i njegova muda,
znamo da je Fernando udovac.
Tako nam je rekao.
Čak mi je pokazao fotografije preminule supruge.
To je ista ta žena koja me je posjetila. Samo što je ova sasvim živa.
Nemoguće. Ne čini mi se kao takav tip.
Takvi su tipovi opaki psihopati.
-Ne. Kamo ćeš? -Idem se uvjeriti.
-Ali kamo ideš? -Gdje je on sad, Nacho?
U Mar del Plati. Razumijem.
Problem je u mentalitetu.
Španjolska su osvajanja najveći problem.
Kolumbo nam je donio korupciju
i sad cijela zemlja pati već četiri i pol stoljeća.
Zar ćemo cijelu večer o tome? Prijeđimo na stvar.
-Recite nam. Hajde! -Da, hajde.
Dobro…
Nosim blizance.
Bravo!
Čestitam. Baš sam sretan zbog vas.
-Jako sam sretan. -Da.
Hvala, Fere.
-I ja sam sretna. -Baš lijepo.
-Jako sam sretna. -Zašto plačeš, Pipi?
To je izvrsna vijest.
Šogorice, ovo te baš pogodilo.
Nakon toliko godina, injekcija i tretmana.
Kako je osjetljiva! Trebamo nazdraviti šampanjcem!
Pipi, idem po šampanjac.
Drugi kat, stan B.
Ne, drugi kat, stan A. Gleda na ulicu.
-Dugo nisam bila, ne sjećam se. -Samo malo. Jedan, dva.
-Onaj ondje? Mračno je. -Svjetla su ugašena.
Možda je vani.
Nazvat ću ga.
Daj nazovi nju.
Nazovi je.
Ako govori istinu, mora to dokazati.
Ako je s njim, neka ti ga da.
Berba 2001. godine.
Dar vlasnika vinarije Mascardi.
Tipičan je bogataš, ali je dobrica.
Ide li to dvoje zajedno?
Mama, mobitel.
-Možeš li donijeti malo čokolade? -Halo?
Ja sam.
Tko je?
Pred stanom smo. Svjetla su ugašena.
Prerano je da bi već spavao.
Kakvim stanom? O čemu ti?
Pred vašim stanom u ulici Peralta Ramos 2471.
Kakav gad! Ima jedan stan ovdje, jedan ondje.
Kako to misliš?
U Buenos Airesu, blizu vašeg stana.
Bila sam s njim ondje na dan nesreće.
Slavili smo godišnjicu.
Vidjela sam te u bolnici, ali nisi me ni pogledala.
Gonzalo je rekao da si mu liječnica, ne ljubavnica.
Kakav gad!
Nisam mu ljubavnica.
Ja sam mu supruga. To jest, druga supruga.
Jesi li sad s njim?
Da, kod kuće smo.
-Adresu. -Pošalji mi svoju adresu.
Slušaj me, vozila sam tri sata da otkrijem jesi li luda.
Daj mi adresu.
Ulica Alsina 305.
Je li to tvoj ljubavnik?
Guada.
-Nešto se dogodilo? -Sve je u redu.
Jesi li tu, Paula?
Što je, Pipi?
-Smiri se, Pipi! -Razgovaram!
Paula?
Dobro me slušaj.
Nemoj učiniti ništa ludo. Moje su kćeri ovdje.
I slavimo trudnoću moje sestre.
Dignut ću rolete da možeš vidjeti.
Idemo, Nacho.
-Ulica Alsina. -305.
Čestitam!
Sve najbolje vam želim. Stvarno će vam biti izvrsno.
Ne!
-Što ti je? -Ne očekujemo goste.
-Šališ se? -Može biti opasno.
To je samo zvono.
Nismo još ništa popili. Opusti se.
Fere!
-Da? -Je li ovo vaš kamionet na prilazu?
-Charly? -Moj je. Ispričavam se!
Ispričavam se.
-Tražim vlasnika već pola sata! -Eto me.
Odmah ću ga maknuti. Žao mi je.
Eno ga.
Istina je.
Kakav govnar!
A gdje je ona?
Da, nazovi je.
Halo?
Vidim njega, ali ne i tebe.
Izađi ako si s njim.
Baš sam sretna zbog sestre.
Stani, Pipi!
-Otkinut ćeš mi obraz. Što ti je? -Htjela sam te poljubiti.
Šupčina!
-Ubit ću ga! -Poremećeni gad!
-Slomit ću mu vrat! -Prebit ću ga!
-Ne! -Što je?
Ja sam ovdje žrtva.
Ako će ga itko ubiti, to ću biti ja!
-Dobro. -Pali auto, Nacho!
Idemo?
-Pali auto, Nacho! -Dobro.
Kvragu!
Umoran sam. Idemo u krevet?
Ne, moram…
oprati suđe. Ne volim kad je nered.
Sutra ćeš.
Ne, znaš da ne volim…
-Onda ću ga ja oprati. -Ne!
Oprosti. Ne.
Što ti je, Pipi?
Ništa.
Poljubi me.
Poljubi me kako treba.
Čekam te gore.
U KINESKOM SAM RESTORANU
DOLAZIŠ ILI DA ODEM?
STIŽEM
Je li to ona?
-Da. -Što da radim?
Imaš 200 praznih stolova. Odaberi jedan.
Dobro.
Nemam puno vremena.
-Ne zna da sam otišla. -Bojiš se da će misliti da ga varaš?
Što želiš poduzeti u vezi s ovim sranjem?
Ne znam.
Razvest ću se.
Ne znam. Još sam…
šokirana. U nevjerici sam.
Razvod nije dovoljan. Ovaj gad mora masno platiti.
Odvratan je, kužiš?
Da. Što si ti planirala?
Želim ga povrijediti.
Jako.
Možemo ga prijaviti za bigamiju.
Istraživala sam, to je zločin. Mogao bi završiti u zatvoru.
To ti je dovoljno?
Bila sam spremna ući ti u kuću
i ubiti ga.
Ubojstvo ne dolazi u obzir.
I ti i ja imamo djecu.
Sve osim ubojstva.
Ni zatvor ne dolazi u obzir. Ne.
Mora patiti do kraja života. I to jako.
Pruži mi ruke.
Skupa smo u ovome.
Povezuje nas ista tragedija.
Obje smo žrtve tog odvratnog psihopata i mizogamista.
Mogle smo umrijeti i ponovno se roditi, a da ni ne znamo za ovo.
To bi bilo bolje.
Imam loše vijesti.
Sad već znamo.
Sada je vrijeme da se zadovolji pravda.
Sad smo mi na redu.
Moramo kazniti tog gada!
Ne znam što planiraš,
ali molim te da me prvo obavijestiš.
Nazvat ću te.
Ali moraš se praviti kao da je sve u redu.
I… Kontroliraj osjećaje, Paula.
Osjećaji su poput kamena bačenog u vodu.
Voda se počne mreškati, pa vidiš početak, ali ne i kraj.
Otvori usta.
-Ne pijem tablete. -Liječnica sam.
-Što je to? -Nije otrov.
Otvori usta.
Anksiolitik. Čudesan je.
Moramo ostati prisebne.
Ne smije posumnjati. Kad se bude najmanje nadao…
napast ćemo ga kao dvije ranjene hijene.
Malo me je strah.
Misli na svoje dostojanstvo, ne na strah.
Tablete će ti pomoći i sa strahom.
Zadrži ih. Imam ih ja još.
Uzmi jednu svakih 12 sati, ali prvo pojedi nešto.
Čujemo se.
Idemo, Nacho.
Bok, Pipita!
-Bok, tata. -Daj mi pusu.
-Gdje je mama? -Otišla je.
-Ponaša se čudno. -Što je bilo?
Bok.
Gotov si s poslom?
Upravo sam ušao u stan. Kako si, dušo?
Savršeno. Uzela sam slobodan dan
jer je Gasti napravio nekakvu skulpturu u školi
i kaže da ti je mora pokazati danas.
Ne razumijem. Dolazite ovamo?
Prošli smo Dolores.
Ostat ćemo do sutra. Ne želim prijeći toliki put
i onda se odmah vraćati.
Stižemo za manje od sat vremena.
Odlično!
-Vidimo se. Pusa. -Pusa.
-Tata, tu si! -Vraćam se brzo.
-Kada? -Uskoro, dušo!
Moram ti nešto pokazati!
-Halo? -Vraćamo se.
Tvoj sin ima napadaj bijesa. Želi da se vratimo i ne odustaje.
Prestani, Gasti! Dosta!
Ne kori ga, Vera. Dijete je.
Dobro, idite nazad.
-Vozi oprezno. -Dobro.
Pusa.
Šaljem ti pusu. Volim te.
Govno jedno.
Kako možete jesti empanade uz leću? Ne razumijem.
-Hvala, dušo. Volim… -Ne!
-Ovaj je tvoj, s više hrane. -Isti su.
-Kako to možete jesti? -Miriše dobro. Miriše jako ukusno.
-Kušaj. -Neću.
Hajde.
-Odvratno. Neću. -Kušaj!
Volim te.
Ne pijemo vino. Zar ti se ne pije?
-Daj donesi vino. -Idi ti.
Možeš i ti otići.
Polako! Tri protiv jednoga.
Cure preuzimaju kontrolu!
-Žene, tata. Žene. -Dobro, dobro.
Samo malo…
Jesi li čula?
Što ti je?
-Jesi li dobro? -Da, imam…
Osjećam… Ma što ti…
Pipi? Zašto se duriš? Što je?
Ništa.
Ma ponašaš se… Pipi, što je?
Voliš li me?
Otkud ti to? Naravno.
I dalje bi izabrao mene?
Volim te cijelim svojim bićem. Jedna si mi od najvažnijih ljudi.
„Jedna od.“
Pa imamo kćeri…
Usrat ću se!
Neću uspjeti!
-Da? -Bok.
Reći ću mu da znam. Ne mogu više.
Ne!
Gdje je on?
-U kupaonici. -A ti?
U krevetu.
Ustani.
Makni se od njega.
Prestani misliti na to. Odvedi psa u šetnju.
Nemamo psa!
Idi sama u šetnju ili zalij cvijeće.
Odvrati si misli od toga.
Obećaj mi da mu nećeš reći.
Uništit ćeš našu priliku za zasluženom osvetom.
-Idem čistiti bazen. -Savršeno.
-Kamo ćeš, Pipi? -Očistiti bazen!
Sada?
Pa nemoj me…
SUBOTA
Budalo!
-Oprosti. -Pazi malo.
-Gotovo si mi iskopao oko. -Opusti se.
Ne mogu.
-Pogledaj ovo. -Kakav komad!
Želiš li ga, mama?
Vera, što se događa?
Što je?
Nisi za akciju?
-Spavao sam. -Samo ti spavaj.
Probudit ću te.
Što je to bilo?
Oprosti.
Zanijela sam se.
Budi nježna, dušo.
Imam samo jedan.
-Bok. -Je li već stigao?
Još nije.
Otkaži sve planove za četvrtak poslijepodne.
Zašto? Što je u četvrtak?
Vraća se ovamo, kao i inače.
-Uvijek kreće od kuće? -Nekada kreće iz bolnice.
Važno je da znaš. Moramo biti precizne.
Ne znam. Javim ti u četvrtak.
Zašto? Imaš nekakav plan?
Ne mogu ti reći preko telefona.
-Rekla sam ti… -Da ubojstvo ne dolazi u obzir. Da.
Bez brige. Preživjet će.
Ali će shvatiti da je mrtav.
Planiraš nešto u četvrtak?
Ne, u četvrtak samo prikupljamo podatke.
Pratit ćemo ga u Buenos Aires.
Dolaziš ovamo?
Da. Moramo znati što radi prije nego što stigne ovamo.
Kako to misliš? Pa vozi.
Misliš?
Kakav auto ima?
-Suran. -Zanimljivo.
Ovdje ima Hondu.
Negdje ih mora zamijeniti.
Kako nisam shvatila da je lud?
Bez brige, nisam ni ja. Nisi jedina budala.
Zovem te u četvrtak čim stignem. Otkaži sve planove između 13 i 21 h.
Opusti se ili popij jednu tabletu svakih 12 h.
ČETVRTAK
Vozila si četiri sata do mene i sad voziš četiri sata natrag.
Došla sam avionom, Paulita.
Unajmila sam automobil da ga mogu vratiti kad stignemo.
Ideja ti je odlična.
Svaka bi žena u ovoj situaciji pomislila na to.
Jedno je pomisliti na to, a drugo je poduzeti nešto.
Nismo ni prve ni posljednje koje to čine.
Pogledaj ga.
Gad je sretan.
Zašto to misliš?
Pjeva. Pogledaj kako pomiče glavu.
Pjevaj, govnaru, pjevaj!
Uskoro ćeš liti krokodilske suze!
Uvijek donese kroasane odavde.
Meni ne. Ne jedem škrob.
Zašto je onda stao?
Ovdje vrši zamjenu.
Ma što to radi?
Pretvara se iz tvog supruga u mog.
Što ima, stari?
-Da ga operem? -Da, ali s drugom krpom.
Ogrebao si ga. Izvoli.
Ovaj tip što mu pere auto mogao bi biti od koristi.
Pogledaj kako je smiren, kakav psihopat.
Kakav bolesnik.
Ne vjerujem.
Ta se bolest zove „biti šupčina“.
Imamo sve što trebamo. Moramo osmisliti plan i provesti ga.
Sljedeći je četvrtak Dan D.
Slušaj…
Možda nas obje voli?
Ima jedna emisija s tipom koji ima četiri žene.
Poligamija je legalna u Alžiru, Kamerunu i Pakistanu.
Odlično! Možemo se preseliti u Pakistan.
Odlična ideja.
Ne zavaravaj se.
Ne zavaravaj se, Paula.
DAN D
-Vidimo se u nedjelju. -Dobro.
-Vozi oprezno. -Volim te. Naravno.
Bok, dušo.
-Halo? -Krenuo je.
Super. Gdje si ti?
-Gdje si? -Da.
Krećem.
Prvi je korak uhvatiti ga.
Dan prije Vera mu je postavila prvu prepreku.
Trebalo nam je i vozilo vučne službe.
Za snimanje filma.
Na jedan dan u Atalayu.
Nacho je zaposlio tipa koji će glumiti mehaničara.
Verita, s Varalicom sam. Bojim se.
Slušaj, traži 15 000 pesosa.
Što ćemo?
Trebao nam je i skopolamin. Vera se pobrinula za to.
Uživaj u plovidbi, kraljice.
Julito, pravi si anđeo.
Taj se lijek koristi za vrtoglavicu.
U Doloresu sam.
Vera i Nacho u četvrtak ujutro došli su u Atalayu urediti vozilo.
Nacho, posvuda su kvrge.
Diši…
Postavili su i dvije kamere za praćenje operacije.
Na raskrižju smo.
Vidimo ga.
Prati ga. Vidjet ćeš šarenu zgradu
sa životinjama i biljkama.
Mi smo u veterinarskom vozilu.
Kakav gad.
Uplašila si me!
-Jesi li dobro? -Popila sam onu tabletu.
-Mislim da djeluje. -Koliko si ih uzela?
-Kako si? -Koliko, Paula?
Dvije, tri, četiri.
Kompa!
Što se dogodilo?
Obje su gume prazne!
Ne samo to.
Probušene su. Pogledaj.
-Gdje? -Ondje.
-I ondje. -Gdje?
-Rekla si da ćeš to riješiti! -Bez brige.
-Loše ti se piše. -Jesi li vidio krivca?
Ma kako? Radio sam.
Nevjerojatno! Kako je ovo moguće?
Moram nazvati vučnu službu.
Imaš samo jednu rezervnu gumu.
-Zove vučnu službu. -Da.
-Doći će! -Ne prije nas, naravno.
Otvori prozor, Paola.
Zovem se Paula!
Varalice!
Jesi li glup? Budi se! Na redu si!
Nacho, tiše.
Amatista, na redu si.
Tko je to?
Ona.
Moja astrologinja.
Ona će mu dati lijek i zaokupiti tipa koji mu pere automobil.
Spasila sam je kad se predozirala jer je saznala da je suprug vara.
Takvi su gadovi posvuda, Paula.
Nakon kome rekla je da mi duguje. Sad smo kvit.
Amatista stupa na scenu.
-Bok. -Može pranje, dušo?
Naravno. Dvjesto pesosa.
Previše.
Ma kako? Dodat ću i vosak.
Dobro.
-Parkirat ću pred restoranom. -Stižem.
Hajde!
Tu sam.
Na parkiralištu u Atalayi.
Uz tamnocrvenu Hondu.
Za koliko? Molim te, požuri.
Zove me.
On je.
GOVNAR
Bok, dragi.
Draga, nećeš vjerovati, pukla mi je guma.
A rezervna je prazna. Zvao sam vučnu službu.
Kakva gnjavaža!
Jako sam ljut.
-Gdje si? -Na putu.
Blizu Chascomúsa.
Dobro, samo se opusti.
Opusti se. Vidimo se navečer.
Idem do mame.
-Dobro, draga, vidimo se. Volim te. -Pusa!
-Prekinula si? -Jesam.
Slijedi težak dio.
Amatista i Varalica moraju se naći ovdje. Idemo.
-Paula. -Idemo.
Varalice…
Amatista, opet si na redu. Sjeti se uputa.
Ne udiši dok to radiš.
-Kako će to učiniti? -Stavit će mu lijek na mobitel.
Oprosti na gnjavaži.
Ali mobitel mi je prazan, a nemam ni punjač ni vozačku dozvolu.
Baš sam koma!
Nego…
Možeš li mi nakratko posuditi mobitel?
Samo da nazovem supruga.
Ne razumijem.
-Možeš li mi posuditi mobitel? -Naravno.
-Nakratko. -Izvoli.
Hvala, dušo.
Ne!
Vučna služba!
Koji su ti broj dali?
Dvadeset-tri, nula, devedeset-osam.
I meni.
Hajde, Varalice, snađi se.
-Kakve budale! -Uvijek ista priča.
Da. Slušaj, samo ti idi.
-Ja ću ovo riješiti. -Sigurno?
-Ma da, idi. -Super!
-Vidimo se! -Bok!
Obožavam ga!
Provjeri u sivom stolu ili na stoliću u hodniku.
-Možeš li mi je donijeti? -Ovdje!
-Ovdje sam! -U Atalayu.
Molim?
Slušaj me, Coco,
skidaj tu prljavu pidžamu sa sebe, obuci se i donesi mi je!
Zaboravila sam je jer sam jedina koja nešto radi u toj kući.
Ti po cijele dane piješ i češeš se po dupetu!
Što se dogodilo?
Obje su gume probušene.
Kako mogu biti tako zli? Pogledaj kolike su rupe.
-I druga isto. -Hej. Hvala ti.
Nema na čemu.
Sve u redu s mužem?
Koliko može biti. Jako je drag.
Pazi na sebe, dušo.
Sve ide po planu.
Ti ga mrziš.
A ti ne?
Seko, na redu si.
Mogu te odvesti u radnju da kupiš novu gumu.
Odnosno dvije.
Kako bezobrazno.
-Zvoni ti mobitel. -Hvala.
Halo?
Dušo, je li sve u redu? Brinem se. Je li vučna služba tu?
Da, odvest će me da kupim novu gumu.
Bez brige, smiri se.
Samo diši.
Da, dišem.
Koliko sam iznerviran.
Shvatit ću sve ovo kao šalu jer ću inače…
Došla bih po tebe, ali moram ići k mami.
Kako si draga. Bez brige.
Tu sam za par sati.
-Pusa. -Volim te.
Gotovo!
-Već djeluje? -Da.
Stari, što ti je?
Pao ti je krvni tlak?
Jesi li dobro?
Hvata me panika.
Želim odustati.
Ako želiš odustati, idi odmah. Ovo ti je posljednja prilika.
-Što to znači? -Ma ne…
Nastavljamo.
Izvrsno, Paula.
Bravo, Varalice!
Fere…
Kao da je zombi.
Ne sažalijevaj ga.
Zaboravila si što nam je učinio? Kako brzo zaboravljaš!
Prestani me vrijeđati!
Sad reci da sam lijeno krme.
Što je, sad šutiš?
-Smrade. -Pusti ga!
Smiri se. Provjeravam djeluje li lijek.
-Požuri. -Idemo.
Varalice, daj kavez.
Na tri, dva, jedan.
Koliko je težak!
-Varalice, ostatak. -Paula!
-Bio si super. -Sretno.
Samo nas odvezi do radnje i idi.
Fere, zašto?
-Nemoj se miješati. -Moja je klinika.
-Reći ću da sam ukrala ključ. -Ne.
-Poslušaj me. Idemo. -Dobro.
-Idemo. -Pokret!
Budi se.
Što je ovo?
Iznenađen si što smo zajedno?
Kako si to mogao učiniti, Fernando? Kako?
Bila sam ti vjerna 19 godina!
A imala sam prilika!
Ne plači. Štetiš samoj sebi.
-Ja ću mu objasniti. -Ne, ja govorim!
Nemaš pojma koliko me očeva htjelo zavesti u vrtiću!
Stotine njih! Tisuće!
Ali nikad ništa. Uvijek sam ih ignorirala.
Ne bih ti to mogla učiniti kad radiš po cijele dane da platiš hipoteku.
A ti si imao drugu obitelj! Gade!
Nemam drugu obitelj. Ovo je…
Kao…
Ne mogu govoriti, odvežite me.
Ne možeš govoriti jer imaš skopolamin u krvi.
Molim? Skopo…
Skopolamin?
Što ćete mi učiniti?
Mali kirurški zahvat.
Jeste li poludjele? Ma otkud…
Ne…
Ne možete mi to učiniti!
Što to?
Na što misliš? Na penis?
Možeš ga zadržati.
Bez njega nećeš moći mokriti
i onda ćeš umrijeti, a mi to ne želimo, Fernando.
Ne, želimo da živiš
i da barem malo patiš kao što smo mi patile zbog tebe.
Stoga ti nećemo dirati penis.
-Ali zato muda… -Jeste li..
Poludjele ste.
Završit ćete u zatvoru. Vera!
Vera! Ti nisi takva. Paula…
Pipi, ti nisi takva.
Misli na naše kćeri.
Jesi li ti mislio na njih?
-Lokalna anestezija. -Ne.
-Samo jedan ubod. -Ne!
-Raširi noge.
-Zgrabi ih, Paula! -Ne deri se, Vera!
Kako mi ih možete odsjeći?
Pogledaj me, dušo.
Ne daj mu da te obmani!
-Ne. -Otvori noge!
Učini to ili ću ti je gurnuti u jaja, a to ti se neće svidjeti.
Ne! Upomoć! Neka mi netko pomogne!
Upomoć!
Dobro. Opća anestezija. Zgrabi nešto oštro za rezanje hlača.
Paula.
Ovo je ludost.
Ti nisi takva.
Volim te. Znaš me.
Paula, molim te.
Što to radiš, budalo?
Jesi li poludjela?
Gade!
Pusti me, luđakinjo!
Šupčino!
Ubit ću te!
Dosta!
Ovo je noćna mora!
Komu prijetiš, Paula? Ne razumijem.
Mirno!
Ne mičite se ili ću…
U što ste se pretvorile? Lude ste!
Bježi!
Nečime ih je blokirao. Guraj!
Gdje je?
Na krovu!
-Ako pobjegne, idemo u zatvor! -Neće pobjeći!
-Evo ga. -Fere!
Stanite!
Još jedan korak i skačem!
Poludjele ste. Želite me kastrirati.
-Ja sam luda? -To je tvoja ideja?
-Zar me mrziš, Vera? -Ti nas mrziš.
-Uništio si nam živote. -Volim vas obje!
Ne bi svi postupili poput mene.
Ne bi, samo bolesni gadovi kao što si ti.
-Ne shvaćam te, Fernando. -Ma što ne shvaćaš, Pipi?
Ovo sam ja.
Ovako ja volim.
Ovako živim. Rođen sam ovakav!
Nitko nije rođen takav. Kad si postao takav?
Istina je, lagao sam.
Ali ne biste to razumjele. Nisam ni ja isprva.
Mnogi su ljudi poput mene. Ne samo ovdje, već diljem svijeta.
To je moralna prijevara ogromnih razmjera!
Ovdje i diljem svijeta, Fernando!
E, to je problem.
Moral!
Prokleti moral!
Tko kaže da ne možeš voljeti dvije osobe?
Pošteni i iskreni ljudi poput mene.
Poput nas!
Dosta je ove smijurije.
Koliko žena imaš? Koliko djece? Koliko si ljudi prevario?
Ne budi bezobrazna. Obje vas jako volim.
Nikada vas nisam varao. Vi ste ljubavi mog života. Bez vas…
Umro bih. Vi ste moja svetinja. Koliko sam puta rekao da vas volim?
-Tebi to nije govorio? -Paula!
Toliko vas volim,
toliko…
da sam vam spreman oprostiti sve ovo. Zaboravimo sve to!
Gotovo je! Idemo dalje. Sve su karte na stolu.
Možemo mi to. Možemo pokušati.
Kakav si ti bolesni psihopat.
Ako ne mogu biti s vama,
-skočit ću. -Skoči!
-Skočit ću! -Hajde!
Kukavice! Baš bi ti skočio. Došao si ovamo kako bi pobjegao.
Daj jednom u svom jebenom životu reci istinu, Fernando.
Imamo izvanrednu priliku.
Neki ljudi…
prekinu zbog manjka ljubavi!
A ovdje ima toliko ljubavi!
Pa se pitam,
zar ćemo joj dozvoliti da umre?
Bravo!
-Pao je! -Fernando!
Ne shvaćam te
Srce moje ludo
Ne shvaćam te
A ni one
Ne mogu si objasniti
Kako voljeti ih možeš
Bez imalo krivnje
Shvatiti ne mogu
Kako možeš voljeti dvije žene odjednom
A da ne poludiš
Ovo sam ja.
Izgledam kao svaki drugi muškarac. Ali nešto me čini drukčijim od drugih.
Imam preveliko srce.
Moje srce može voljeti puno više od svih ostalih.
A da ne poludiš
Nakon sedam mjeseci moj život sasvim je drukčiji.
Uvijek sam se nadao da će shvatiti koliko sam ih volio.
I dalje ih volim.
Ali nije uspjelo.
Nisu shvatile kakav sam.
-Bok! -Bok.
Igrali smo tri partije i sve ih je dobio.
-Bravo! -Ćao, kompa.
-Volim te, sine. -I ja tebe.
-Bok, dušo. -Bok.
Bok, Gasti.
Doći ću u subotu. Vozim ga na rođendan.
Bok, Vera.
Govnaru.
Čokoladni kolač.
Mislim da je tata.
-Bok! -Bok, dušo.
Jesi li bolje?
-Ne mogu plesati, ali dobro sam. -Drago mi je da si tu.
Naravno da sam tu.
-Bok. -Bok, Paula.
Jose.
Tvoj tata. Dođi.
Bok, dušo. Sretan rođendan.
Bok.
Hvala ti.
Nema na čemu.
Bit ću kratko pa idem.
Dobro.
Htio bih razgovarati s tobom.
-Ne, Fere. -Ne ovdje.
Bolje ne.
Idi do nje. Treba te.
Izgubio sam mnogo toga.
Ono najvažnije.
Izgubio sam njih.
Kažnjen sam jer previše volim.
Kava s mlijekom?
Da, hvala.
Kažu da prava ljubav naiđe jednom u životu.
Meni se dogodila dvaput
i možda se više neće dogoditi.
Drugi ne razumiju moje srce.
Kakav glup organ.
Čak i da to ne želiš, srce nastavlja kucati,
samo od sebe…
Kao blesavo…
ili kao ludo.