Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- סרט מקורי של NETFLIX -‬
‫אוי ואבוי למי שאינו מבין‬
‫את התעלומות של הג׳ונגל.‬
‫למד לשמוע את מה שאינך מסוגל לראות,‬
‫ודאג שרגליך יישארו תמיד על הקרקע.‬
‫אל תיתן לשרף המתוק שלו לפתות אותך.‬
‫כי כדאי שתדע שהג׳ונגל נותן לך המון,‬
‫אבל הג׳ונגל יכול גם לקחת.‬
‫- נהר האונדו, על הגבול בין מקסיקו‬ ‫לבין הונדורס הבריטית (כיום בליז) -‬
‫אגנס.‬
‫בואי נלך מפה.‬
‫זהירות, יש פה קוצים.‬
‫נורם, למה שלא תשתמש במצ׳טה ודי?‬
‫אסור להשאיר עקבות.‬
‫הג׳ונגל אוהב לדבר.‬
‫בואי.‬
‫פלורנס?‬
‫הסירה שם.‬
‫אני תכף חוזר.‬
‫יכולת להתחתן עם האנגלי ההוא, את יודעת.‬
‫היית לבנה מספיק בשביל המשפחה שלו, אז…‬
‫יכולת להיות עשירה.‬
‫אילו הייתי במקומך,‬
‫הייתי נותנת לו‬ ‫להרגיש שהוא בשליטה כמה פעמים,‬
‫ואז הייתי משתלטת עליו.‬
‫ככה זה, גברים.‬
‫אני לא כמוך.‬
‫גילדון, פתח.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה. כלב טוב.‬
‫כלב טוב.‬
‫היא איננה, אדוני.‬
‫מישהו כנראה עוזר לה.‬
‫כלב יפה שלי.‬
‫תמצא לי אותה.‬
‫קחו את הכלב ותעלו על העקבות שלה.‬
‫אנחנו נשוט בסירה.‬
‫לך, תמצא לי אותה.‬
‫כן.‬
‫כאן, הכול באותו צבע.‬
‫הכול נראה…‬
‫אותו דבר.‬
‫מסתתר מעינינו.‬
‫הפרפרים,‬
‫הדקלים,‬
‫הצמחים…‬
‫נראה שהכול מחכה בסבלנות‬
‫לבואו של האויב.‬
‫נורם,‬
‫למה שלא נעבור פשוט לצד המקסיקני?‬
‫הצד המקסיקני מסוכן יותר.‬
‫ואין לזה שום קשר לטבע.‬
‫מצאו אותנו!‬ ‫-אגנס, תתעוררי!‬
‫תקפצו!‬
‫הן בורחות!‬
‫תירה בו!‬
‫תעזבי אותו!‬
‫הנה היא!‬
‫תירה!‬
‫גילדון.‬
‫תוודא שהיא מתה.‬
‫פלורנס?‬
‫כבר מאוחר?‬
‫או שעוד מוקדם?‬
‫אני לא יודעת מה קרה.‬
‫יש פרחים יפים סביבך.‬
‫אני עייפה כל כך.‬
‫יש פרחים גם סביבך?‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫איך ההרגשה…‬
‫להיות עם גבר?‬
‫אף אחד עוד לא‬
‫נגע בי.‬
‫היית עם כל כך הרבה גברים.‬
‫הלוואי שהייתי פרח יפה כמוך.‬
‫פלורנס?‬
‫כשאתה צועד בג׳ונגל,‬ ‫כדאי לך תמיד לצעוד בדממה.‬
‫אל תעצור להתפעל מהטבע.‬
‫אם תשמע קולות מאחוריך, אל תסתובב להביט.‬
‫הלוואי שהיא, מושא פחדיך ותשוקותיך,‬
‫לא תופיע מולך.‬
‫שכּן, אשת השטבאי כבר מכירה‬ ‫את הדרך בה אתה צועד.‬
‫תראו, היא לבושה כמו רופאה או אחות.‬
‫רק הן לובשות לבן.‬
‫ובכן, רבותיי…‬
‫מספיק עם השטויות.‬
‫צריך לבדוק מאיפה צצה הבחורה השחומה הזאת.‬
‫אבל תיזהרו.‬
‫מי שינסה לעשות לה משהו, לא יצא חי.‬
‫ברור?‬
‫כן, אדוני.‬
‫לא יכולתי לחצות במים הרדודים.‬
‫עם הגשמים,‬
‫כל הגזעים נסחפים.‬
‫אז נאלצתי לעשות עיקוף,‬
‫והבהמות שלי סירבו לעבור,‬
‫כי הפרסות שלהן שקעו בבוץ, והתכופפו…‬
‫פשוט סירבו והתעקשו.‬
‫כן, המים היו קשים, מונדו,‬
‫אבל הייתה עונה טובה.‬
‫מה חדש במרכז?‬
‫הדרך לפאיו אוביספו עדיין סגורה.‬
‫אבל יש לי בשורות אחרות בשבילכם.‬
‫עברתי שם ועצרתי להשתין,‬
‫וראיתי עץ שנחתך לא מזמן, עם שק חדש.‬
‫ולא נראה שהוא היה מהעונה שעברה.‬
‫נראה לי שהוא לא משלנו.‬
‫הבוס לא יאהב את זה.‬
‫אלה בטח האנגלים,‬
‫שחצו את הנהר כדי לגנוב את הגומי.‬
‫לא נוכל לעזור לבוס.‬
‫עונת הגומי נגמרה.‬
‫לא צריך להתערב בבעיות שלו.‬
‫אל תדחוף את האף לעניינים שלהם.‬
‫גם אני חושב שלא צריך לגעת בזה.‬
‫חוץ מזה, האנגלים תמיד חמושים היטב.‬
‫די, קיימן.‬
‫פייסן,‬
‫מחר תבוא איתי.‬
‫צריך לבדוק במה מדובר.‬
‫לא, יוקה.‬
‫יוקה, לא.‬
‫עצור, יוקה!‬
‫צדקת, פייסן.‬
‫אנגלים מסריחים.‬
‫היא מתעוררת.‬
‫אאוסנסיו!‬
‫שחררו אותה.‬
‫מי את?‬
‫מאיפה באת?‬
‫את שומעת?‬
‫בואי.‬
‫את אנגלייה?‬
‫באת עם האנשים האלה?‬
‫כמה הם?‬
‫תירגע.‬
‫היא לא מבינה אותנו. אתה רק מפחיד אותה.‬
‫את מדברת ספרדית?‬
‫את אנגלייה?‬
‫היא אנגלייה, אדוני.‬
‫את רופאה?‬
‫בואי.‬
‫הוא חולה.‬
‫רע לו.‬
‫את רופאה?‬
‫רפאי אותו.‬
‫היא בטח באה מהאזור של האנגלים.‬
‫אבל זה מוזר, כי עד כמה שאני יודע,‬ ‫גם הם לא מביאים איתם נשים.‬
‫קחו את החפצים שלכם עכשיו,‬ ‫כי אחרי הצהריים נבשל את כל הגומי.‬
‫אבל תיזהרו מאוד,‬
‫כי האנגלים חמושים על בטוח.‬
‫אולי עכשיו תחלים, גיסי.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫שלום.‬
‫את לועסת גומי?‬
‫זה גומי.‬
‫הוא בא מעץ הספוטה.‬
‫כשלועסים אותו, הוא מנקה את השיניים.‬
‫סוג הגומי הזה הוא טוב ללעיסה.‬
‫זה גומי לעיסה.‬
‫רוצה לנסות?‬
‫חתיכת גומי לעיסה?‬
‫כן? זה בא מעץ הספוטה.‬
‫אוגרים את השרף, ומכינים ממנו גומי כזה.‬
‫רוצה חתיכה?‬
‫ככה עושים.‬
‫ככה, תראי. ככה.‬
‫לוקחים חתיכה כזאת,‬
‫וככה לועסים. תראי. ככה.‬
‫תעשי ככה. ככה, תראי.‬
‫תלעסי ככה.‬
‫נסי.‬
‫זה טעים.‬
‫טעים ללעוס את זה.‬
‫אהבת?‬
‫אילריו!‬
‫את יפה מאוד.‬
‫כן?‬
‫אילריו!‬
‫בוא הנה!‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫מה?‬ ‫-למה אתה לא עוזר לי?‬
‫רק הראיתי לה איך לועסים גומי,‬
‫והסברתי לה שזה בא מעץ.‬
‫טיפש.‬
‫זה נדבק.‬
‫תתעוררי.‬
‫תעזרי לו. תראי איך הוא נראה.‬
‫קדימה!‬
‫נראה שמצבך החמיר, גיסי.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫אפשר להגיד לך ״סניוריטה״?‬
‫סניוריטה שלי.‬
‫מישהו ראה את לסארו?‬
‫הוא לא חזר.‬
‫תלחץ כלפי מטה.‬
‫ככה. נסה.‬
‫דרוך.‬
‫זה מוכן לירי.‬
‫למעלה.‬
‫אל תירה.‬
‫פתח את זה.‬
‫תוציא את הקליע.‬
‫יפה.‬
‫זה נתקע כשאין כדורים.‬
‫חזק.‬
‫מוכן לירי.‬
‫אש!‬
‫באיזו קלות דעת,‬
‫אתה מסוגל לאהוב שבע פעמים ביום,‬
‫אבל לא לעמוד בפני אהבתה אפילו פעם אחת.‬
‫ברגע שתראה את שטבאי,‬
‫תרגיש שאתה חי בפעם הראשונה.‬
‫היא תגרום לך להרגיש‬ ‫כמו עץ שפורח תחת הגשם.‬
‫אתה תרגיש את עיניה חודרות לתוכך‬
‫כמו שני חצים שאינך יכול לברוח מהם.‬
‫אבל לא תרגיש פחד או כאב,‬
‫אלא רק טירוף מרוב אושר.‬
‫אז לא שמעתם מלסארו?‬
‫לא.‬
‫אני כבר מתחיל לדאוג.‬
‫יכול להיות שהאנגלים חטפו אותו?‬
‫אני חושב שהם חטפו אותו.‬
‫והוא הרי צעיר…‬
‫הם בטח כבר הוציאו ממנו את כל האמת.‬
‫הוא ילד,‬
‫הוא ימסור להם את כל המידע.‬
‫הם כבר יודעים איפה אנחנו,‬
‫וגם שיש לנו גומי.‬
‫הרבה גומי.‬
‫מכושפת?‬ ‫-כן.‬
‫מכושפת בידי שדונים.‬
‫הם לא יפגעו בך.‬
‫בטוח שמדובר בשדונים?‬ ‫-כן.‬
‫אותם השדונים.‬
‫הדרך היחידה להימנע מהם‬
‫היא להחביא את האגודל.‬ ‫-אלה שכפות הרגליים שלהם הפוכות?‬
‫כן. אם הם לא רואים לך את האגודל,‬ ‫הם חושבים שאתה אחד מהם.‬
‫ראחים,‬
‫אתה מפחד?‬
‫אתה שומר הלילה במשמרת הראשונה.‬
‫אתה יודע שאני לא רוצה לדבר על זה. ‬
‫זה מסוכן, אחי.‬ ‫-כן. בואו נחליף נושא.‬
‫זאת באמת היא?‬
‫לא יכול להיות.‬
‫שלא תברח!‬
‫מאחורי עץ.‬
‫ככה.‬
‫תשאירו אותו שם.‬
‫זה בערך מאה קילו.‬
‫הנה עוד אחד.‬
‫מה קרה, חסינטו?‬
‫השחור שתום העין ברח וירה בו.‬
‫תראה, מונדו.‬
‫בשבילך.‬
‫לקחנו אותו מהאנגלים.‬
‫אל תתייאשו.‬
‫הבוס יפצה אותנו.‬
‫אלה שנשארו מאחור,‬
‫נשארו מאחור.‬
‫זה מה שהם הקריבו.‬
‫בטח… הבוס משלם לנו פרוטות.‬
‫הוא לא יוכל לפצות אותי על המוות של אחי.‬
‫אני מסכים עם חסינטו.‬
‫מה הוא ייתן לנו?‬
‫כמה פרוטות, כמה בקבוקים…‬
‫לא יותר.‬
‫דון אונסימו יבין אותנו.‬
‫הוא יפצה אותנו.‬
‫נכון, אאוסנסיו?‬
‫שילך לעזאזל דון אונסימו.‬
‫מחר…‬
‫נחצה את נהר האונדו,‬
‫ונלך לצד השני.‬
‫נמכור את הגומי למבריחים.‬
‫הם ישלמו לנו פי אלף‬ ‫מהפיצוי שהיינו מקבלים מהבוס.‬
‫שמעתי על מנוניטי אחד‬ ‫שיכול לקנות מאיתנו את כל המטען.‬
‫זה לא כדאי.‬
‫דון אונסימו ישלח את אנשיו שיחפשו אותנו,‬
‫ואם ימצאו אותנו,‬
‫יהרגו אותנו.‬
‫אני לא יודע מה לגביכם,‬
‫אבל אין לי כוונה לחזור לפאיו אוביספו.‬
‫אף אחד כבר לא יחלק לי פקודות‬ ‫ולא יגיד לי מה לעשות.‬
‫אני חושב שכבר הגיע תורנו.‬
‫יחד עם המטען של האנגלים,‬
‫יש לנו כבר חצי טון.‬
‫מה דעתך, מונדו?‬
‫אם זה המצב…‬
‫אני בעד שנחצה לצד השני.‬
‫אין לי מה להפסיד.‬
‫אני מסכים עם דון מונדו.‬
‫אז זהו זה, רבותיי.‬
‫לחיים.‬
‫מספיק.‬ ‫-תניח את זה.‬
‫מספיק.‬
‫תניח את זה, יוקה!‬
‫קדימה.‬
‫קדימה!‬
‫אוי ואבוי לך, תמים וחצוף.‬
‫אילו ביקשו שתיתן את חייך כדי לגעת בה,‬
‫שבעים פעם היית נותן אותם.‬
‫מפני שמצאת את אשת השטבאי.‬
‫אבל היא נעלמת, כמו עשן,‬
‫ואתה רודף אחריה כמו הרוח.‬
‫לאן היא לוקחת אותך? לאן אתה הולך?‬
‫הבוס מצא אותנו!‬
‫הוא יהרוג אותנו כמו שהוא הרג‬ ‫את ההם שברחו ממנו לגואטמלה.‬
‫הוא תמיד ייסר אותם.‬
‫תירגע, קמפצ׳נו. הוא כבר לא פה.‬
‫שני הבחורים ההם…‬
‫הוא קשר אותם לעץ כדי שהנמלים יאכלו אותם.‬
‫רק עצמות נקיות נשארו מהם.‬
‫למרות שהם סיפרו לו איפה הגומי,‬
‫הוא לא חס עליהם.‬
‫הוא ייסר אותם,‬
‫והרג אותם.‬
‫שתוק, לא יכול להיות שהוא כבר מחפש אותנו.‬
‫בחיי, קמפצ׳נו…‬
‫עוד פעם הסיפור על הנמלים.‬
‫אחת, שתיים…‬
‫קדימה.‬
‫תהפכו אותו.‬
‫תדחפו אותו!‬
‫עוד.‬
‫ככה.‬
‫הוא לא שוקע.‬
‫קדימה.‬
‫אאוסנסיו.‬
‫אני רוצה לחצות את הנהר ראשון.‬
‫לא, תישאר מאחור, ותשמור על השחומה.‬
‫גיסי.‬
‫תחפש מישהו שיעזור לכם לסחוב אותי.‬
‫שוב, אני לא מסוגל ללכת בכוחות עצמי.‬
‫אנחנו לא יכולים להמשיך לסחוב אותך, רובן.‬
‫אאוסנסיו…‬
‫לפחות תהרוג אותי.‬
‫אאוסנסיו!‬
‫לא התקדמנו בכלל.‬
‫אנחנו קרובים לנהר.‬
‫זאת סירת המנוע של הבוס.‬
‫אל תיבהל, שתום־עין.‬
‫אנחנו במרחק חצי שעה הליכה.‬
‫קדימה!‬
‫קמפצ׳נו!‬
‫אאוסנסיו מוביל אותנו לשומקום.‬
‫אנחנו הולכים במעגלים.‬
‫אבל אנחנו חייבים להמשיך.‬
‫אנחנו כבר מעטים.‬
‫כל אחד יקבל יותר גומי.‬
‫אף אחד שהלך בעקבות שטבאי עוד לא חזר.‬
‫איפה נמצאים אלה שלא חוזרים?‬
‫אבל היא לא קוראת למי שלא ילך אחריה.‬
‫למי שהתחמש ולבש שריון עור קשיח.‬
‫יש שם משהו! פנה אחורה.‬
‫קמפצ׳נו השתגע.‬
‫זה מה שקורה לגברים שיוצאים מדעתם.‬
‫הפאניקה חודרת להם לכל הגוף,‬
‫וגורמת להם לרוץ‬
‫עד שהם לא יכולים יותר.‬
‫אז הם מועדים,‬
‫נתקלים בענף,‬
‫או באבן…‬
‫וככה הם נשארים.‬
‫הבוס מצא אותנו.‬
‫קמפצ׳נו צדק.‬
‫הבוס לא שלח אותם!‬
‫אלה האנגלים!‬
‫חסינטו!‬
‫יש סימן לבחורה?‬
‫לא, אדוני.‬
‫חיפשתי בסביבה, אבל אין זכר.‬
‫אל תיגע בשום דבר כאן.‬
‫נשלח אנשים שיאספו את הגומי.‬
‫שחרר את עצמך מקללת השטבאי.‬
‫אתה, שלא יכולת לשלוט בעצמך.‬
‫אילו יכולתי, הייתי נותן לך קמע,‬
‫אבל אין לי כזה.‬
‫אוי ואבוי למי שהלך שבי אחריה.‬
‫השטבאי היא זו בה אתה חושק בכל הנשים,‬
‫וזו שעוד לא מצאת באף אחת.‬
‫היא זו אשר, כשאתה שבוי בידיה,‬
‫תיראה לך כאילו היא יוצאת‬ ‫מתוך גזע עץ הכוריזיה…‬
‫אך למעשה, היא באה ממעמקי לבך.‬
‫- נוצר בהשראת פואמות שטבאי‬ ‫מאת אנטוניו מדיס בוליו -‬
‫- ״ארץ הפסיון והצבי״ -‬
‫- הסרט צולם במדינת קינטאנה רואו, מקסיקו. -‬
‫- הגומי המופיע בסרט‬ ‫הנו אורגני ופריק ביולוגית. -‬
‫- הוא הופק בתנאי 100% קיימות‬ ‫מעצי ספוטה בג׳ונגל המאיה, -‬
‫- בידי קואופרטיב בתנאי ״סחרהוגן״. -‬
‫- הסרט מכיל פואמות‬ ‫מאת אנטוניו מדיס בוליו, -‬
‫- המוגנות בזכויות יוצרים, -‬
‫- ומבוססות על שירים שנמצאים ברשות הכלל, -‬
‫- שהתפרסמו בספר ״ארץ הפסיון והצבי״. -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬