Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
IGAZ TÖRTÉNET ALAPJÁN
A NETFLIX BEMUTATJA
STRASBOURG
1968 NOVEMBERE
Gary úr!
Igen, uram?
Ki az a beteg férfi?
Nem volt itt már tegnap is?
Egy hete itt van. Egy olasz mérnök.
Övé az a fura autó odakint?
Igen.
Ragaszkodik hozzá, hogy elolvassa az aktát, amit hozott.
Nem akartam vele zavarni.
Tájékoztatta, hogy mi az államközi vitákkal foglalkozunk?
Azt mondja, ő egy államfő,
és addig nem megy el, amíg át nem adtam önnek az iratokat.
Kicsit bolondnak tűnik. És nagyon kitartónak.
Oké. Mondom a feladatot.
Jó látványosan adja át az aktát!
Itt az akta, amit említettem.
Ó, köszönöm!
Alaposan át fogom nézni.
Remek, köszönöm, uram. Viszontlátásra!
EGYESÜLT NEMZETEK SZERVEZETE
Hol van?
- Kicsoda? - Az a köhögős bolond. Hol van?
- Sikerült elküldenem. - Ne!
Hozza fel az irodámba! Beszélnem kell vele. Igyekezzen!
Rosa úr, meg kell kérdeznem: milyen nap van ma, és hol van most ön?
1968. november 10-e. Strasbourgban, az Európa Tanácsnál vagyok.
És mit tehet önért az Európa Tanács, Rosa úr?
- Meg kell menteniük a szigetemet. - Vásárolt egy szigetet?
Nem. Én csináltam.
Ő teremtette.
Hány nap alatt teremtette a szigetet?
Nehogy hatot mondjon! Az meglepő egybeesés lenne.
Nem, nem hat nap volt. Több hónapba telt.
Tehát van egy szigete, amit ön teremtett?
Igen, de nem teremtettem. Mérnök vagyok. Építettem.
Viszont…
a szigeten lévő…
Jobb, ha megyek. Zavart állapotban van. Nem a mi segítségünkre van szüksége.
Az Európa Tanács segítségére van szükségem, ezért jöttem.
Nyugalom, Rosa úr!
Nem vagyok nyugodt. Mindent el akarnak pusztítani.
Ezt a szigetet építette?
Igen. Ahogy mondtam, mérnök vagyok.
Doktor lettem, bassza meg !
Elnézést, de mérnöki vizsgát tettünk, úgyhogy mi nem doktorok…
Mérnök lettem, bassza meg !
Mi a faszt csinálsz?
Büntetés!
Milyen büntetés? Csak beszéltem. Ez nem ér!
Igaza van. Profikkal nem érdemes kezdeni.
- Elvetted a poharam! - Büntetés!
Miért? Csak beszélni akartam a mérnök úrral.
Ragaszkodnak hozzá. Szerintem az lenne a megfelelő büntetés,
ha elérnénk,
hogy teljesen hülyét csináljon magából!
- De nem ez a szabály… - Hülyét!
- Nem vesztettem! - Hülyét!
Oda kell menjen az először belépő lányhoz, elbeszélgetni vele, és amikor nem várja,
meg kell csókolnia.
Basszus!
Szia!
Mi újság?
De jó látni!
Mindjárt jövök. Igen.
- Csókot! - Csak…
ma volt az államvizsgánk.
Csókot!
- Mérnök lett belőlem. - Csókot!
- Gratulálok! - Köszi.
Fiúk, nem lesz csók.
Nem lehet.
Egy ivós játék miatt meg kéne csókoljalak.
- Ja! - Pedig nem is vesztettem.
Nem akarják abbahagyni.
Srácok, nem fog menni! Nem lehet.
Srácok, hagyjátok…
Igen, felesleges mondogatniuk.
Ezt nem tehetjük.
Jól nézel ki.
Te is nagyon csinos vagy.
- De tényleg. - Köszi.
Meghívhatlak valamire?
Szóval…
Elég vicces, hogy pont itt futunk össze.
Szerintem nem. Bologna nem túl nagy hely.
Persze, igazad van.
Mikor legutóbb találkoztunk,
volt az a fickód, az a…
- Carlo. - Carlo, igen. Carlo.
Carlo.
Nincs itt, ugye?
Egy ideje sok a problémánk.
Nagyon sajnálom.
Dehogy sajnálod!
Oké, de úgyis egyértelmű volt,
hogy ez csak egy…
rövidtávú kapcsolat.
Mennyit voltatok együtt? Pár hónapot?
- Három évet. - Három évet?
Majdnem annyit, mint mi.
Gondolom, a szüleid is bírták.
- Miért mentetek szét? - Téged is bírtak.
Apád utált. És nem válaszoltál.
Kicsit talán utált, de…
ahhoz képest nem is nagyon, hogy majdnem megvakult,
mikor felrobbantottad a tévét az olasz–orosz meccs alatt.
És még bocsánatot sem kértél érte.
Berobbantottam. És még mindig nem válaszoltál.
Azért szakítottunk, mert három év után házasodni akart.
- Berobbantottad? Az mi? - Tudtam! El akart venni?
A házassággal vigyázz! Nem ő a neked való.
Honnan veszed? Nem is ismered. Most te hárítasz.
A katódcső berobbant, nem felrobbant. Az elektronok vákuumban áramlanak.
És mondtam apádnak, hogy hátrébb üljön!
Élvezhetetlen volt a meccs a zajos kép miatt.
- Giorgio, 11 múlt… - Zajos képpel nem lehet meccset nézni!
- Mennem kell, órám van reggel. - Várj!
Hazaviszlek.
Mióta van kocsid?
Bocs, nem túl kényelmes.
A mérnöki vizsgámra építettem.
Gondoltam, valami hasznosat készítek.
Inkább a motorra koncentráltam, mint a beltérre.
Az ülés a nagymamám kanapéja. Így gyorsabb volt.
Már úgyis meghalt.
- Margherita mama meghalt? - Igen, két hónapja.
- Nem tudta feldolgozni a szakításunkat. - Az három éve volt!
Igen. Azóta folyamatosan romlott az állapota.
- Giorgio… - Amúgy miért is szakítottunk?
Mert túl kockázatos veled.
Ha meg akarod változtatni a világot, muszáj kockáztatni.
És az a zajos tévével kezdődik?
- Egyébként gyönyörű. - Micsoda?
- A kocsi. - Köszönöm!
Fura, de…
Egyedül építettél egy kocsit, és működik! Megy!
Éppen nem Diabolik kocsija, de…
Mi? Milyen kocsi?
Diaboliké.
- Diabolik, a terror királya. - Ki?
Az az új képregényhős.
- Nem hallottam róla. - Pedig tök jó.
Egy nagyon okos tolvajról szól,
aki mindig… aki mindig maszkot hord, és…
- Nekünk jeleznek. - Igen? Oké, álljunk meg!
Jó estét!
Ja, igen.
- Jó estét! - Jó estét!
Mi az oka annak, hogy nincs a járművön rendszám?
Az, hogy az autót nem vásároltam, hanem én építettem.
Nincs rendszáma?
Őszintén szólva nem gondoltam a rendszámra.
Szálljon ki, ha ilyen vicces kedvében van!
Jogosítványt és forgalmit kérek.
Salvatore, nézd meg őket a nyilvántartásban!
Itt is van.
Megmagyarázom.
Saját kezemmel építettem a kocsit.
Mert mérnök vagyok.
Ez az oka, hogy nincs rendszámom,
és annak is, hogy nincs forgalmim vagy jogosítványom.
Jogosítvány nélkül akartál hazavinni?
- Igen. De nem kényszerítettelek. - Ja.
- Te akartad. - Én akartam?
Magamtól sosem vittelek volna át Bolognán rendszám és jogsi nélkül, félrészegen.
Azt mondta, részeg?
Nem vagyok részeg.
Elvesztettem egy ivós játékot. Azaz nem…
Salvatore, mit ír ezekről a nyilvántartás?
Ügyvéd vagyok. Ne beszéljen így rólunk!
Így van. Ő az ügyvédem.
Nyugodjunk meg!
Giorgio, nem vagyok az ügyvéded. Nemzetközi joggal foglalkozok.
Basszus! A nemzetközi jog semmire se jó.
A hölgynek nincs priusza, de Rosának igen.
Mi van Rosával? Dehogy van priuszom!
Csak eltiltottak a repüléstől. Ez két külön dolog.
A bírói ítéletnek megfelelően szétszedtem a kétfedelűt.
A villanyoszlopok árát is ledolgoztam.
- Hagyjuk… - Engedély nélkül repültél?
Igen. Mi ez a hülyeség, hogy mindenhez engedély kell?
Miért nem ragasztunk rendszámot minden galamb seggére a Piazza Maggiorén?
Salvatore, a kocsi elállja az utat. Állj arrébb, és hívj vontatót!
Nem kell. Majd én, Salvatore!
El fogja rontani. Nem tudja beindítani.
Álljon hátrébb! A járművet lefoglaljuk.
Lefoglalják? Viccel? Salvatore, várjon!
- Salvatore, mit csinál? Elrontja! - Vissza!
- Nem hallja? - Elrontja!
- Ide figyeljen! - Figyelek.
- Elég! - Hagyja!
- Mindent tönkretesz! - El a kezekkel!
Nem kellett volna eljönnöd.
Kár, hogy felébresztettek. Nem volt semmi gond.
A bíró elítélt volna, mert visszaeső vagy.
De ez két külön dolog!
Ezt földön követtem el, az előzőt meg levegőben.
Miért nem megy, Giorgio? Még csak nem is próbálkozol.
- Mivel? - A normális élettel.
Boldogabb lennél. Nézz magadra!
Miről beszélsz? Milyen normális élettel?
Megmutattam Battistininek a kocsid tervrajzait.
Nagyon tetszett neki. Fel akar venni.
Apa, ne mutogasd a cuccaim! Ez magánügy.
Nagyon jó pozíció. Örülnöd kéne.
Igen, tudom, Apa. Köszi.
Le tudnál húzódni? Ki akarok szállni.
- Miért nem jössz haza? - Kiszállok.
Állj meg, és engedj ki!
Hova mész?
Az emberiség elleni bűntettek vádja ellen a nácik a pozitív jogra hivatkoztak.
Az ellenérvük közismert:
„Csak teljesítettük a parancsokat.”
Más szóval betartották a törvényt, mert az volt a törvény,
még ha mégoly brutális is volt.
Erre a kísérletre a felelősség alól való kibújásra
a bírák válaszul a természetjogra hivatkoztak.
A természetjog a belső igazságérzet,
ami mindannyiunkban ott van, és emlékeztet rá…
Arrébb mennél?
…hogy a szabályok és a törvények nem mindig helyesek.
A törvény változhat.
Ami helyes, az mindig helyes marad.
Hiba lenne viszont…
arra jutnunk, hogy nem fontos betartani a törvényt,
ellenkezőleg, rendkívül fontos.
Főleg a járművezetéshez kapcsolódó jogszabályokat.
Legyen rendszámtáblátok! Fontos. Jól van. Mára végeztünk.
Jövő héten találkozunk. Harmadik fejezet, tokiói per.
De tanárnő, tíz perce kezdtünk!
Ezek bonyolult ügyek, idő kell, hogy leülepedjenek.
Főleg a te fejedben, Nicolini. Már háromszor buktál!
- Velem jössz! - Oké.
Bocsi.
Elnézést! Sajnálom.
Tudod, mik ezek?
Tintás ujjak?
Levették az ujjlenyomatomat, Giorgio.
- Az enyém már megvolt nekik. - De én fél év múlva PhD-vizsgázok.
Ha priuszom van, nem engednek át.
Nem jó vége lett az estének. Bocsánatot szeretnék kérni.
Nem jó vége? Letartóztattak!
Oké. Akkor rossz vége lett. Tragédia.
De azt sem hagyhatjuk figyelmen kívül… ami előtte történt.
- Giorgio, te egy külön világban élsz. - És nem tetszik?
Nem, mert folyton letartóztatnak.
Külön világban élsz, de folyton kihat a való világra is.
- Azt nem te építetted. - Meg kéne próbálnom.
- Mit? - Megépíteni a külön világom.
- Metaforának szántam. - Odaköltöznél?
- Nem tudsz egy világot építeni. - De ha…
Nem tudsz!
Hiába hiszed azt magadról, nem vagy zseni.
Csak folyton kitalálsz valami hülye játékot, aztán lecsuknak.
Csak egy pillanatra majdnem elfelejtettem.
Viszlát, Giorgio!
HÁROM HÓNAPPAL KÉSŐBB
1,40 másodperc.
1,40 másodperc a negyedik körben?
- Biztos? - Igen, uram.
Milyen szar abroncs van ezen?
Luca, tudtuk, hogy kockázatos.
Ez nem kockázat. Ez öngyilkosság!
Szólnunk kell Brunónak.
Váltsunk sima felületűre! Vagy bejön, vagy nem.
Sima a negyedik körben?
Ha nem váltunk, fél órát vesztünk.
Menj a hetes kanyarhoz, és mutasd fel Brunónak!
Mi a faszra vársz? Gyerünk! Indulás!
- Ez meg ki a fasz? - Az új srác.
Battistini szerint nagy koponya.
Ránézésre inkább egy nagy fasznak tűnik.
ENERGIA ÉS SZABADSÁG NEKED EGYENESEN FÚRÓTORNYAINKBÓL
Uram, esküszöm, a széf közelében sem jártunk.
Angelo, megértem, de idén már harmadszorra tűnik el pénz,
- és még csak február van. - Apa, ne aggódj!
Hagyd rám őket!
Szinte…
lehetetlen leírni, micsoda fájdalmat…
okoztok a kapzsiságotokkal
ennek a cégnek, ennek a családnak, és ennek az igaz embernek.
Ez az ember befogadott titeket, mikor rászorultatok,
mikor kétségbeesetten megálltatok a kapunkban,
mert idevándoroltatok arról a távoli, vad vidékről.
És hogy háláltátok meg?
Abból a kézből loptatok, amely etet titeket.
Maurizio úr, nincs rá bizonyíték, hogy mi voltunk.
Angelo!
Angelo, hogy mondhatod ezt?
A széfben öt darab 50 000 lírás bankjegy volt.
Most egy sincs.
És ti vagytok itt az egyedüli calabriaiak. Vagy tévedek?
Még van képük!
Csak ők calabriaiak.
Most mennem kell.
Valakinek vezetnie is kell a céget.
Jócskán megnehezítettétek a dolgomat.
Platformot építünk?
Szigetet építünk.
Igen, értem, de igazából platformot.
Egy sziget lesz.
Eredetileg igazi szigetet akartam, homokos parttal.
Hónapokig gondolkoztam, hogy lehetne megcsinálni.
De lehetetlen, Maurizio.
De aztán… rájöttem.
- Egy acélból készült sziget. Acélból! - Acélból?
El tudod képzelni? A saját szigetünk, ahol azt csinálunk, amit akarunk!
A saját szabályaink szerint élhetünk.
- Akkor nem kell többet apámnál dolgoznom? - Dehogy kell!
Utálom ezt a hajógyárat, érted, Giorgio?
Már a szagát sem bírom elviselni.
A kenőanyagok, az üzemanyag, a calabriaiak bűzét!
Lehet rajta bár is?
- Ahol annyit iszunk, amennyit akarunk? - Persze.
Nem az lesz a fő attrakció, de persze.
- És hol építjük fel a szigetet? - Ez benne a legjobb.
Az olasz felségvizeken kívül.
Ahol senki nem köthet belénk.
És az hol van? Messze?
Bárhol. Csak legyen hat tengerészeti mérföldre a parttól.
Szerintem legyen itt,
Riminivel szemben.
Tökéletes.
Mikor kezdünk?
Meg kell tudnunk, hogy épülnek a platformok.
Na, hogy csinálják?
Vasbeton alapok az alapkőzetre, arra meg 34-es oszlopok.
- És mekkora az alap? - Nem tudom. Jó vastag.
- Mekkora? 90-es? 150-es? - Passz. Nem mértem meg.
Legközelebb te merülsz. Húzz ki, mielőtt hívják a biztonságiakat!
Számoljunk! Egy vízalatti betoninjektor,
aztán vagy 30 oszlop, nem?
Igen, akörül.
Mondjuk legyenek 90 vastagok.
Akkor is kell tíz szakmunkás.
Még ha calabriaiakat is veszünk fel feketén,
aztán kirúgjuk őket az utolsó héten,
és lófaszt se kapnak… akkor is elment vagy 100 misi.
És ha kispóroljuk a betont?
Akkor 80 körül, de a gond a szállítás.
Van 30 darab 90-es oszlopunk. Ez hat mérföldre csak hajóval szállítható.
Ha fából lennének,
odaúsztathatnánk őket.
De a fa nem bírja, acél kell.
Az acél viszont nem úszik a vízen.
Nos…
az a hajó acélból van,
de valami furcsa varázslat miatt, amit sosem értettem… úszik.
Szóval az acél nem úszik a vízen,
de az üreges acél igen.
Ha üreges oszlopokat alkalmazunk, meg van oldva a szállítás.
Értem, de üres oszlopokra hogy építünk platformot?
Nem maradnak üresek.
Ha elúsztak a megfelelő helyre, kinyitjuk az egyik végüket,
és mi lesz velük?
Megtelnek vízzel,
és lemerülnek.
Nem üres oszlopokra építkezünk.
Vízzel töltjük meg őket.
Kifizetem az oszlopokat.
Hagyjad! 700 000 lírából nem csinálok problémát.
Mi? 700 000 líra?
Honnan van annyi pénzed?
Apám széfjéből szoktam lopni.
És nem veszi észre?
Dehogynem. 700 000 líráról van szó.
A calabriai alkalmazottaira szoktam kenni.
Feljelenti vagy kirúgja őket, nem tudom.
Szerintem itt vagyunk. Állítsd le a motort!
Itt vagyunk.
Ha helyesek a számításaim,
elhagytuk az olasz felségvizeket.
Ez már nem Olaszország, Maurizio.
Nemzetközi vizeken vagyunk.
Itt senki nem parancsol!
Nem mondhatják meg, mit csináljunk,
mit ne csináljunk, semmi ilyesmi, Maurizio.
Szabadok vagyunk!
Maurizio!
Maurizio?
Hé, Maurizio!
Tudod…
most jön a nehéz rész.
- Igen. - Ki kell nyitnunk őket.
Egy fürdőkádban nem ugyanaz, mint a nyílt tengeren.
Ne feledd! Felhúzod az ajtót,
aztán gyorsan arrébb úszol.
- Tudom. Már ezerszer mondtad. - Mert veszélyes!
Érzed már a szabadság illatát?
Nem igazán, Maurizio. Csak valami olcsó gyomorkeserűét.
Már reggel nyolckor részeg vagy?
Szerinted józanul bevállalnám?
Ezt nem hiszem el!
Egyébként meg… barackos grappát ittam.
Értem.
Gyerünk!
Hajrá, haver!
Óvatosan!
A kezedben a sorsunk.
A te kezedben.
Ne felejtsd!
Érzed a felelősséget?
Egy lépést se hagyj ki!
Nyisd ki az ajtót, és ússz el! Azonnal ússz arrébb, oké?
Hallod, Maurizio?
Hallasz engem?
Dehogy hall.
Működik!
Ne, Maurizio!
Miért nem hallgattál rám? Mondtam, hogy arrébb kell úszni!
Sosem hallgat rám. Mindig jobban tudja.
Nézd meg, mi lett vele?
Itt vagyok egyedül a hajón a tenger közepén.
Gratulálok!
Működik!
Ez életem legjobb napja!
Még egyszer! Gyerünk!
Szóval odaszállítottak pár oszlopot,
rögzítették őket az alapkőzetre, építettek egy 400 négyzetméteres platformot,
és senki nem kötött bele?
Így van.
Amíg el nem kezdtünk fúrni.
Fúrni?
Igen.
Ivóvizet kerestünk.
A független államoknak saját vízellátásra van szüksége.
Szóval fúrnunk kellett.
Kikapcsolhatjuk végre a fúrót?
Három napja megy. Megőrjít.
Maurizio, a víz nélkülözhetetlen!
Ha a fúró ára miatt aggódsz,
jobb pénzügyi terv kell.
Amibe a munkások bére is belefér.
Ugyan már! Semmit nem fizetünk nekik.
Hálásak lehetnek.
Ennyire voltak a börtöntől. Milliókat loptak apám széféből.
Az nem te voltál?
A rimini ügyész szerint nem.
Értem.
Olyan idegesítő! Kapcsold ki egy kicsit! Majd újraindítjuk.
Nincs rajta kikapcsológomb.
Ez nem kenyérpirító.
Parti őrség…
az ismeretlen szigetnek!
Azonosítaniuk kell magukat, és azonnal be kell szüntetniük a tevékenységüket.
Nem lehet csak úgy kikapcsolni! Nincs rajta gomb.
Utolsó figyelmeztetés! Az illegális sugárzás nyílt frekvencián
tettenérés esetén azonnali elzárással büntethető.
- Nyílt frekvencián? - Nem érti. Beszélek vele.
Ez nem kenyérpirító, hogy csak úgy ki lehessen kapcsolni.
- És ezek nemzetközi vizek. - És a lényeg, hogy nem rádió vagyunk.
Nem! Biztos azt hiszi, hogy a fúrótorony egy rádióadó.
Nem sugárzunk adást. Nem használunk frekvenciát. Ez fúró.
Vizet keresünk.
Azt mondta, vizet keresnek?
Vajon értették?
Mit mondanak?
Miért keresnek vizet a tenger közepén?
Hát, mert…
független államot akarunk alapítani.
Lesz rádiója a független államuknak?
Nem lesz!
- Rádió nélküli állam lesz. - Tökéletes.
Köszönjük az együttműködést. Szép napot!
Maguknak is!
- Még egy pohárral? - Köszönöm, nem.
Akkor vigyük vissza a calabriaiakat a szárazföldre!
Tudod, mit?
Szerintem maradok.
- Hol? - Itt, a szigeten.
Van itt minden.
Víz, kávé. Mindenünk megvan.
És milyen szép nap van!
Ma itt fogok aludni.
Biztos?
Minek építettük, ha nem arra, hogy itt lakjunk?
Persze, hogy biztos.
Egyébként…
ez gyönyörű!
Bassza meg, hihetetlen!
Köszönöm, Maurizio.
Köszönöm.
A calabriaiak előtt inkább ne ölelkezzünk, oké?
Nem gond?
Igen, persze. Igazad van. Bocs.
Az meg mi?
Ez egy szabad és független sziget! Még ivóvíz is van.
Oké, majd elmondod. Segíts kimászni!
Pietro Bernardini.
Hivatalosan hegesztő.
Hónapok óta a hajóján élt.
Ő lett a sziget első lakója.
- Tényleg hajótörött volt? - Igen.
A jelek szerint volt még egy lakó.
Egy állampolgárság nélküli német férfi. A neve…
A neve…
Neumann.
Wolfgang Rudy Neumann.
Így van.
Wolfgang Rudy Neumann.
A legenda szerint 1943-ban
Neumannt erőszakosan besorozták,
és Riminibe küldték a Gót-vonal védelmére.
Amint meglátta a strandot, azonnal rájött, mivel akar foglalkozni.
Nem sokat gondolkozott. Egy este megszökött a táborból,
és strandhasználati jogot kért a városházán.
Így született meg Wolfgang Rudy Neumann,
a romagnai riviéra legjobb promoterének legendája.
Rudy! Gyere csak ide!
A háború végén elítélték dezertálásért,
és megfosztották a német állampolgárságától.
Igen, Peppe?
Meséltem már, apám miből élt?
- Nem, Peppe. - Bivalyokat tartott.
Tudod, milyen szaguk van?
- Tehénszaguk? - Szarszaguk.
Az előbb jártam a vécén. Megható volt.
Előhozta a gyermekkori emlékeimet.
Hányszor kell még elmondanom, hogy 20 percenként nézz rá,
és kapard le a szart a padlóról, a falról, a mosdókagylóról
és a vécédeszkákról?
Ez miért az én dolgom?
Ki hordja ide ezeket szarni?
Ez a munkám. Hozom a vendégeket. Ezért fizetsz.
Nem. Azért fizetlek, mert rendes vagyok.
Ha nem tetszik, nyiss saját klubot!
Tudod, hogy csak olasz állampolgároknak szabad.
Akkor nyiss egyet Németországban!
Német állampolgárságom sincs.
Nos, barátom,
akkor vár a munka!
Hallottad, hogy sziget épül Rimini mellett?
Szigetet építenek?
Igen, valami bolond Bolognából. Őrület.
Mihez akarnak kezdeni vele?
A felségvizeken kívül van, úgyhogy mindenki azt csinál, amit akar.
Ott jó nagy buli lehet.
Nagy tapsot kérek a riviéra legjobb promoterének, Rudy Neumann-nak!
- Ezt komolyan ketten építettétek? - Igen.
És mi a faszért?
Ugyanazért, amiért egy kutya nyalogatja a saját golyóit.
Nem értem.
Mert megteheti.
Hogy érted?
A kutya azért nyalogatja a golyóit, mert megteheti.
Mérnökök vagyunk. Szigetet akartunk építeni.
- Megtehettük. Megcsináltuk. - Megcsináltuk.
A golyókat még mindig nem értem. A saját…
Nem nyalogatjuk a golyóinkat.
Az csak egy hasonlat volt. Egy saját világot akartunk,
ahol igazán szabadok lehetünk. És megépítettük.
Ki borotválkozik ott meztelenül?
Pietro a neve. Itt él.
A szigeten?
Igen. Hajótörött. Elég szűkszavú.
Három dolgot látok itt. Egy félig elhagyatott szigetet,
félig iható vízzel meg egy félmeztelen hajótöröttel. Ez volna a szabad világ?
Én is három dolgot látok.
Egy német dezertőrt, egy ismeretlen promotert, meg…
Nem tudok harmadikat mondani. Giorgio, ez jön és kritizál.
Ez gáz. Nem kell mindenkit befogadnunk.
De, pont az ilyeneket kell. A hajótörötteket és dezertőröket.
Itt senkit nem érdekel, honnan jöttél.
Most ezt mondja, de egy lányért csinálja.
- Nem is. - De igen.
Neve van már a helynek?
KIRÁNDULÁS AZ ÚJ ACÉLSZIGETRE
INDULÁS MINDENNAP 10:30-KOR VISSZAÉRKEZÉS 17:45-KOR
Rudy Neumann mindent megváltoztatott.
Elképesztő, azonnali siker volt.
A szabad, független államról szóló hírek futótűzként terjedtek,
először a romagnai riviérán, aztán egész Olaszországban.
A végén már egész Európából jöttek
hogy ők is meglássák ezt a csodát.
Tökéletes volt az időzítés.
Történelmi évet írtunk.
Az utolsó két számjegye is elég, hogy felidézzük.
Hatos és nyolcas.
A 68-as májusi francia zavargásokról nem sokat tudtunk, csak hogy utcára mentek,
és egy jobb világ nevében felgyújtották Párizst.
Mi viszont tényleg felépítettük azt a jobb világot.
Ma, 1968. május 1-jén,
500 méterrel a felségvizeken kívül,
mindentől szabadon, történelmet írunk!
Itt tényleg szabadok vagytok!
Üdv a Rózsa-szigeten!
Kéne egy saját nyelv.
Hogy érted?
Egész Európából jönnek emberek.
Kell egy hivatalos nyelv, ami nem az olasz, és nem is más ország nyelve.
Egy szabadon elérhető nemzetközi nyelv.
Szerintem ilyen sajnos nem létezik.
Szerintem de.
RÓZSA-SZIGET
MEGOLDÓDOTT A RÓZSA-SZIGET REJTÉLYE A HIVATALOS NYELV AZ ESZPERANTÓ
A médiát jobban érdekeltük a belpolitikánál,
a diáklázadásoknál, még a vietnámi háborúnál is.
A RÓZSA-SZIGET ÚJ PROMOTERE RUDY NEUMANN
Bassza meg!
Elmész?
Igen. Terhes vagyok.
Terhes? Hogyhogy terhes?
Te jó ég! Hogy mondjam el anyámnak?
Nem a tiéd, idióta. Tegnap óta ismerlek.
Tessék!
- Pietro, csak Cynart hoztál? - A Cynart mindenki szereti.
Az kétségtelen, de lehet, hogy valaki mást is inna.
Igyekezhetnénk?
Szóltak a mólótól, hogy ma rengetegen lesznek.
- Hogy áll a bár? - Csak Cynart vett.
Szerintem mindenki szereti a Cynart.
Maurizio, nem úgy volt, hogy elkíséred a boltba?
Nekem nincs komoly részem a projektben.
Ne kezdd újra a neves témát!
De igen. Mert szép és elegáns név volt.
„Maurizio és Giorgio szigete”? Ez se nem szép, se nem elegáns.
De igen! Bámul téged egy lány.
Te jó ég!
Egyikőtök beszéljen vele! Meghaltam Vietnámban.
- Szia! - Szia! Micsoda meglepetés!
Terhes vagyok.
A háborúban igazolást kaptam, hogy meddő vagyok, úgyhogy…
Nem biztos, hogy tőled van.
- Hogyhogy? - Van pár lehetséges apuka.
Ez nem szép dolog. Egy lánynak nem kéne…
Úgy hallottam, király a hely, de a bár gáz.
Munka kéne. Nektek meg pultos.
- Kelj fel! - Mi?
Állj már fel!
Ez egyre rosszabb.
A német nyárzáró vízisíversenyt szervez.
Szerinted ez normális? Mi lett a nagy tervünkkel?
Egy szabad világot akartunk. Szerintem ahhoz nem ez kell.
Hanem micsoda?
Egy óriási pókerbajnokság.
- Szerencsejáték? - Nem. Felesekben játszunk.
Mondjuk grappával. Ha veszítesz, iszol.
Ha nyersz, iszol. Ha valaki pénzben játszana,
arra sem mondhatunk nemet, de mindegy, csak értsünk egyet!
Megyek, mielőtt minden pénzt legombol róluk.
Később beszélünk róla. Maurizio!
Ezt elég gyakran csinálják.
Eldobálják a ruháikat. Inget, nyakkendőt, mindent.
Nem tudom, miért, de sokan csinálják.
Ő a barátnőd?
Ki?
Ő ott. A pultos.
Ugyan már! Terhes.
Tőled?
Mi? Nem! Ő sem tudja, kitől van.
Nem érdekli. Sok lehetséges apa van.
Megtestesíti ezt a helyet. Egy fiatal, szabad szellemű terhes lány.
Olaszországban nem kapott volna munkát, de itt…
Örülök, hogy látlak.
Tudtam, hogy előbb-utóbb eljössz.
- Mindenki erről beszél Riminiben. - Látnod kéne éjszaka!
Imádnád.
Nem maradsz éjszakára?
Férjhez megyek, Giorgio.
Micsoda?
Ne már!
Nem is akarsz férjhez menni.
Neked ebben a világban a helyed. Jobban, mint bárki másnak.
Ezt nem hívnám világnak, Giorgio.
Inkább egy diszkó. Egy tengerparti klub.
Nem diszkó. Ez egy független állam.
És szabad.
Még ivóvíz is van.
Meg hivatalos nyelv.
Persze. De mindenki táncol, iszogat, egy cuki csaj a pultos…
Ránézésre ez egy diszkó. Ennyi.
Csak eszperantóul van a neve.
Csak neked tűnik annak.
Oké. Giorgio, sajnálom, de mennem kell.
Vigyázz magadra!
Tudod, milyen nehéz ennyi embert idehozni?
Nem. Tudod, miért?
Mert nem nehéz őket idehozni.
Felépíteni a szigetet, na az volt nehéz.
Míg mi építettük, te vécét pucoltál.
Promoter voltam, és azért hagytam abba, mert két kölyök felhúzott egy platformot,
és nem tudtak vele mihez kezdeni. Valóra vált álmot csináltam belőle.
De az álom a miénk volt, ne feledd!
Nem fogsz illegális kaszinót csinálni a szigetből!
De itt semmi sem illegális, nem érted?
A vízisí a gazdagoknak való. Bárhol csinálhatják.
- Pókerezni csak itt lehet. - Mert a való világban bűncselekmény.
Igen, de itt nem! Ezért építettük a szigetet.
Giorgio, állj már mellém!
Diszkót építettünk.
Micsoda?
Felhúztuk a szabad kis világunkat a boldog kis szigetünkön,
de mi értelme az egésznek,
ha nem ismernek el független államként?
Kik nem ismernek el?
Olaszország, Európa, a többi állam. Ki más?
Ezzel nem értek egyet. Kit érdekel, elismernek-e?
Ha állam leszünk, szabályok kellenek. Azt nem akarjuk.
Ha nem ismernek el, csak egy diszkó vagyunk a tenger közepén.
Mindenünk megvan. Van pénznemünk, bélyegeink,
postaszolgálatunk. Csak egyvalami hiányzik.
A kormány.
Mi vagyunk a kormány.
Én vagyok az elnök.
Franca a gazdasági miniszter.
Pietro, megfigyelés és védelem.
Megfigyelési miniszter?
Megfigyelés és védelem.
Te vagy a gondnok. Vigyázol a helyre.
Rudy, külügyminiszter. Maurizio, belügyminiszter.
- Biztos jó ötlet ez? - Mauriziónak igaza van. Ki fognak akadni.
És?
Szeretnék miniszter lenni.
Vajon mit szólnának az őseim? Végre egy jó hírt is kapnának.
Hogy csináljuk?
AZ EGYESÜLT NEMZETEK SZÖVETSÉGÉNEK SZÉKHELYE
OLASZ PARLAMENT
A cél, hogy a katonai járműveket
kulcspozíciókba csoportosítsuk át.
Ez erős üzenet lenne.
Nyáron vissza kell szereznünk az elfoglalt egyetemeket.
Azaz egyen kívül mindet.
Csak egy maradt? Melyik?
Luigi, megint a katonai járművekkel jössz?
Tudom, Giovanni, de ha nem tűnt volna fel, a tanulók,
a diákok, akik fél éve még tisztelték a tanárokat,
hirtelen gyűlölködő, erőszakos tömeggé változtak.
Egyértelműen a szennyezés,
a túlzott fehérjefogyasztás és a tévé hatására.
Tegnap este magam is tévét néztem. Csupa belezés, szörnyek és közösülés.
Az állami csatornán! Ez elfogadható?
Biztosan az Odüsszeiát nézted.
Az Odüsszeiát?
Lehet. A felénél elaludtam.
Oké, akkor…
mehet az átcsoportosítás.
Ha nincs más sürgős ügy, csütörtökön folytatjuk.
Köszönöm.
Giovanni, ha már szóba kerültek a fiatalok,
van még valami…
Mindegy, hagyjuk! Legközelebb megbeszéljük.
Mondd, Franco!
Legközelebb elmondom. Mindegy, nem fontos.
Akkor pláne mondd el, aztán mehetünk ebédelni.
Semmiség.
Na, a lényeg, hogy…
egy fazon pár barátjával Riminiben…
Mindegy.
Ötszáz méterrel túl a felségvizeken
Rimini partjainál, tudjátok, mit csinált?
Épített egy szigetet,
és kikiáltotta a függetlenségét.
Nem értem. Ismételd meg!
Semmiség, Giovanni. Nem nagy ügy, mondtam. Ahogy elmeséltem,
és kimondva hallottam, rájöttem,
hogy nagyobb ügynek hangzik, mint amekkora.
Pár srác Rimini partjainál 500 méterrel a felségvizeken túl
épített egy szigetet, és kikiáltották a függetlenségüket.
Kitől függetlenek?
Olaszországtól, gondolom. Mindenkitől. Függetlenek.
Egy sziget. Bár ahogy tájékoztattak, inkább egy platformnak hangzik.
Ahogy tájékoztattak?
Giovanni, kérlek! Ne fújjuk fel ezt a kis semmiséget!
És hogy építették meg?
- Nem tudom. - Mennyi idő alatt?
- Giovanni… - Mennyi idő alatt?
Nem tudom. Gondolom, az ilyenek építéséhez kellő idő alatt.
És miért csak most tudjuk meg?
Valószínűleg azért, mert a helyi hatóság úgy gondolta, nem az ő dolguk,
hiszen a felségvizeken kívül…
Ne haragudj!
Te hogy tudtad meg?
Nos…
Talán ez az a része a dolognak,
ami ezt a jelentéktelen ügyet kicsit mégis fontossá teszi.
Lényegében az történt, hogy…
Nos, telefonáltak az ENSZ-től.
- Az ENSZ-től? - Ezért nem akartam elmondani.
Giovanni, felfújjuk ezt a kis tréfát, nem érted? Ez csak egy tréfa!
Franco, ne haragudj, de az ENSZ hívott egy tréfa miatt?
Ki a képviselőnk az ENSZ-ben?
- Randelli. - Tavaly meghalt.
Ki volt a tisztviselő, aki telefonált?
Nem tisztviselő volt, Giovanni.
- Oké. Akkor csak valami titkár. - Igen, egy titkár.
Nem is akármilyen titkár.
Az ENSZ főtitkára.
- Mikor történt ez? - Két napja.
- Mi a faszt csináltál két napig? - Azonnal odaküldtem két remek hírszerzőt.
Helyes. Hol a jelentésük?
Már majdnem…
40 órája nincs róluk hír.
A törvény szerint nyolc óra után tájékoztatnunk kell a családjaikat.
Jó reggelt, uraim! Tehát…
- Mondja, hogy megvannak! - Vonalban vannak.
- Tehát még élnek. - Igen, úgy tűnik.
Bánni fogják.
Ügynök, remélem, van magyarázata erre a szégyenteljes viselkedésre.
- Megcsaltam a feleségem! - Ügynök, szedje össze magát!
A helyzet egyre rosszabb.
Kérem, ne mondja el neki! Annyira szeretem.
- Várj! - Miniszter úr, itt Piazza ügynök.
A sziget lakóinak az a fő tevékenysége, hogy gyümölcsöt adnak borhoz,
aztán megisszák.
Piazza ügynök, ez a sangría.
Spanyolországban régóta népszerű.
Piazza ügynök, úgy gondolom,
maga részegen merészel beszélni Olaszország egyik miniszterével.
A miniszter az!
Azonnal jöjjenek Rómába jelentést tenni! Minden részlet fontos.
Különben katonai bíróság elé állítom magukat hazaárulás vádjával.
A külügyek után jöjjön az életmód rovat!
Bár ebben az esetben az életmód és a külügy összefügg.
Nincs is szükség ennél jobb bevezetőre
Rimini partjainak legfelkapottabb látványosságához,
a Rózsa-szigethez.
Az alapító, Giorgio Rosa az utópiát és a szabadságot emlegeti.
De mi rejtőzik a szigeten?
Drogok? Erkölcsi romlottság? Szerencsejáték?
Franco Restivo belügyminisztert kérdezzük.
Az úgynevezett Rózsa-sziget
semmiképpen sem tekinthető független államnak.
Miniszter úr, az ENSZ valóban vizsgálja, van-e jogalapja a függetlenségüknek?
Nem. A vizsgálatnak számunkra nincs jelentősége.
Az olasz állam nem fog tolerálni egy platformot,
ahol a törvényes rend és állampolgáraink biztonsága nem biztosítható.
Nemzetközi vizeken vannak, de attól még olasz állampolgárok.
Számunkra a biztonságuk a legfontosabb.
Ez meg mi?
Állampolgárságot kérnek levélben.
A miniszter híressé tett minket.
Az egész világból jönnek a kérelmek. Mindenki tud rólunk.
És mindenki Rózsa-szigeti polgár akar lenni.
- Isten áldja az elnököt! - Ne hülyéskedj!
- Király vagy! - Köszi.
Mi újság?
Bocs a késésért.
Elnök?
Igen, de ez csak egy hippi. Azok ilyenek.
- Rendeltetek már? - Megvártunk.
Oké, megjöttem. Pincér!
Oké. Mi a mai választék?
A szokásos fogás,
de ma homárt is kínálunk többféle változatban.
Remek. Mindenkinek jó a homár?
Egy zóna adag tagliolinit kérek.
Zóna adag tagliolini, Apa?
Igen, zóna adag tagliolini.
Ne aggódj az ára miatt, meghívlak titeket!
- Zóna adag… - Zóna adagot kér.
Tehát két homár és egy zóna tagliolini.
Igen. Köszönjük.
- Köszi. Jól nézel ki, Anya. - Köszönöm.
Ez legális, Giorgio?
Legális forrásból van a pénzed?
Hogy érted, hogy legális, Apa?
Független állam vagyunk. Hamarosan az ENSZ is elismer.
Mi döntjük el, mi a legális.
Ezt senki sem döntheti el.
Apa, semmi rosszat nem csinálunk. Ne higgyetek az újságoknak!
Nem nézitek meg ebéd után?
Hajóval csak 20 perc.
Elmehetünk együtt, és meglátjátok, milyen.
Meséltem, hogy szabadalmaztattam hozzá egy teleszkópos oszloprendszert?
Nagyon tetszene.
Eljöttök?
Anya ebéd után aludni szokott. Inkább nem.
Oké.
Talán majd máskor.
A szüleid nem jönnek?
Anya délutáni alvása fontosabb.
Ne vedd magadra!
Nehéz megérteniük, miért csináljuk.
Rosa úr, igaz?
- Épp indulnánk. Sietünk. - Igen, én vagyok.
A külügyi képviselőnkkel kéne beszélniük.
Rosa úr, nekünk ön kell.
- Mondom a külügyi… - Semmi gond.
Mehetünk. Várj meg a hajónál! Mindjárt jövök.
Rosa úr, tudja, kik vagyunk?
Temetkezési vállalkozók?
- Titkosszolgálat. - Tudom. Vicceltem.
Nem találkoztunk már?
Körülbelül 40 órát töltöttem a szigeten.
- Emlékszem! Maga vesztette el a kisujját. - Nem.
Nem fogadtam a kisujjamban.
Emlékezetes parti volt.
Azonnal be kell szüntetnie a tevékenységeiket a szigeten.
Mire gondol?
A jelentésünk szerint a pultos fiatalkorú,
sokan pedig kártyáznak.
És?
Azok ott a pultnál nem kártyáznak?
Nekünk miért tilos?
Ez más. Ez a hatóság vigyázó szeme alatt történik.
Ó, értem! A vigyázó szem a lényeg?
Giorgio, ide figyeljen! Az őrnagy úr úgy érti,
hogy örülünk a szociológiai kísérletüknek,
- de ideje leállítani. - Mit kéne leállítani?
A parti klubok engedélyeit most fogják megújítani.
Az őrnagy úrnak meghatalmazása van.
Látja a táskáját?
Olyan iratok vannak benne,
amelyekkel azonnal a maga csóró nevére írhatok
két ön által választott tengerparti klubot.
A családja legalább három generációig megél belőle.
Maga mondta. Ugyanazt csinálják, mint itt.
Bár és kártya, csak a szárazföldön.
Mi a különbség?
Semmi, ez a lényeg. Csak kap rá engedélyt.
Mondhatná, hogy kint nem fizet adót.
Maga szerint itt fizet valaki? Ne nevettessen, Giorgio!
Ó, faszom…
Komolyan beszéltünk!
Meg akarom menteni a szigetét, bassza meg!
Figyelem, mindenki!
Elnök úr, szót kérnék.
Parancsolj!
Rendben. Mint tudjátok, ma este csak a miénk a sziget
a rendkívüli közgyűlésre.
Éppolyan rendkívüli, mint a mai hírem.
Giorgio Rosa elnök úr ma végre beleegyezett,
hogy a sziget holnaptól állampolgárságot nyújtson
minden jelentkezőnek.
Miért tapsoltok? Ez még nem a hír. Elég!
Ez nem a hír volt, csak egy hivatalos bejelentés.
A fő hír az, hogy elkészült az első útlevelünk.
Közmegegyezéssel úgy döntöttünk,
az kapja, akinek még sosem volt útlevele.
Vagyis… Rudy, ez a tiéd.
Tapsot kérek, gyerünk!
- Szép volt, Neumann! - Ölelés!
Rudy!
Úgy gondoljuk, a katonai ellenőrzőpontok hatására
lenyugszanak a kedélyek.
Reméljük, visszanyerjük a kontrollt az egyetemek fölött. Csak egy maradt.
Tudom. Nehéz időket élünk.
De ne aggódjon, remek munkát végez.
A magunk részéről nagyon elégedettek vagyunk önökkel.
Köszönöm, Emanuele.
Nos, Giovanni,
akkor szokás szerint két hét múlva találkozunk.
- Hogyne. - Próbáljon pihenni egy kicsit!
Kicsit szürkésnek látom.
Rám férne pár hét szabadság.
Elnézést, Giovanni,
- még egy apróság, ha már itt van. - Hogyne.
Ez az ügy rendkívül sokat szerepel a bulvárlapokban.
RÓZSA-SZIGET: ÁLLAM RIMINI PARTJAINÁL
Nézze, Emanuele, dolgozunk rajta.
Reméltem is. De változnak az idők.
Régen meg tudtam szűrni, milyen hírek jutnak el hozzá,
de a Szentatya most már első kézből akar tájékozódni.
Reggel első dolga elolvasni az összes újságot.
Ezt észrevettem, és sikerült kimentem a kupacból,
de ha meglátja, most nagy szarban lennénk.
Giovanni,
ez egy pucér segg.
Érti, Giovanni? Egy segg az újságban.
Mondja, maga szerint ez elfogadható?
Természetesen nem, drága Emanuele,
de ne egy seggen ragadjunk le!
Nem a seggel van a probléma. Az arányos, szép darab.
A probléma az, amit a segg képvisel.
Egy segg egy olyan szigeten, ahol, ha jól tájékoztattak,
az ember bármit megtehet.
Érti, Giovanni? Egy segg, és emberek, akik bármit megtehetnek.
Giovanni!
Vajon bármit megtehetünk egy seggel?
Majd én válaszolok. Nem tehetünk meg.
Különben elveszítjük az irányítást az ország fölött.
Hogyne.
Az a gond, hogy a felségvizeken kívül vannak.
Ez nem a mi hatáskörünk.
Mint mondtam, ez csak egy apróság.
Hol van Franco?
Mi a fasz ez?
Drága Giovanni,
micsoda meglepő látogatás! Ha szólsz, egy kávézóba hívlak.
Itt olyan nagy a felfordulás!
- Mi ez a rengeteg levél? - Semmi.
A küldők lemondanak az olasz állampolgárságról.
A Rózsa-szigeti javára.
Igazából nem. Ez nem így megy.
Nem lehet levélben lemondani róla.
Ez nem valami újság-előfizetés.
A legtöbb levelet amúgy is szörnyű olaszsággal írták.
- Ne foglalkozz… - Hány jött?
Úgy 300. A német konzulátus is hívott,
ők 100 körül kaptak.
A franciák 30-at, az USA négyet.
Az USA csak négyet, Giovanni. Le se szarják.
Ott elszúrták.
Franco, elegem van ebből a szarakodásból.
Levelek, parlamenti vizsgálatok,
és seggek, amikkel nem tehetsz meg akármit!
Milyen seggek?
Valahogy oldd meg,
még ha egy csavarhúzóval a szádban kell is odaúsznod,
hogy szétszereld azt a kurva platformot!
Franco, 30 éve ismerjük egymást,
de még sosem láttál igazán dühösnek.
Mondd, hogy megértetted!
Megértettem, Giovanni. Igen.
Rosa!
Itt van Battistini.
Beszélni akar veled.
Semmi. Holnapra is esőt ír.
A lehető leghamarabb fel kell húznunk a tetőt az emelet fölé.
Aztán nagyobbra kell vennünk az előtetőt.
Giorgio, figyelsz egyáltalán? És a fűtés?
Az is fontos. Egy hónap, és megfagyunk.
Ki kell találnunk valamit.
Rudy, mit gondolsz?
Hát… nem is tudom, srácok. A szigetek nyáron népszerűek.
Ősszel mindig is nehéz volt vendéget szerezni.
Hogyhogy nehéz? Ez egy független állam.
Nem állhatunk le három évszakra. És a polgáraink?
És te, Franca? Mit gondolsz?
Lassan itt a hatodik hónap. Nem tudom, meddig maradhatok.
Mi lesz a született állampolgárunkkal? Hónapok óta várjuk.
A szülésznő nem vállalja, hogy kijön. Túl veszélyes.
Azt csak azért mondja, mert lusta.
- Ne félj, keresek másikat. - És te, Pietro?
Mik a terveid?
Pietro és a tervezés? Ne viccelj!
Srácok, legyünk már kicsit pozitívabbak!
A negatív hozzáállás nem segít.
- Nektek mit ajánlottak? - A tetőt…
Mit mondtál?
Nektek mit ajánlottak?
Várjatok! Ezek szerint csak nekem nem ajánlottak semmit?
- Elég, Maurizio! - Mi az, hogy „Elég, Maurizio”?
Ti tudtátok, és nem szóltatok?
Nektek mit ajánlottak?
Neked ott a baba kifogásnak, de mit ajánlottak?
Még volt képetek kifogásokat kitalálni? Neked mit ajánlottak?
- Szia, Anya! - Szia!
Sosem néztem még napközben tévét.
Sajnálom, Apa.
Az én hibám. Nem hittem volna, hogy idáig elmennek.
Mit ajánlottak?
Két klubot a strandon.
Bármelyiket.
Két klubot.
Mennyi áldozatot hoztunk, hogy kitaníttassunk!
Erre klubtulajdonos lesz belőled.
Van, amire muszáj igent mondani.
Nem igaz?
Muszáj.
Azt mondták, a teljesítményem nem üti meg a cég által elvárt szintet.
Sose vettem ki túl sok szabadságot.
Öt éve nem jelentettem beteget.
Minden feladatot elvégeztem.
Mondj nemet, Giorgio!
Most is mondj nemet!
Elnézést! Nagyon sajnálom.
Elnézést! Bocsánat!
Bocsásson meg! Elnézést!
Arrébb tudna ülni?
Arrébb ülne eggyel? Sürgős. Muszáj… Elnézést!
Nagyon sajnálom.
Köszönöm. Sajnálom.
Nagyon sajnálom. Köszönöm.
Mit keresel itt?
Téged, két napja. Hova tűntél?
Ismered Carlót? A vőlegényem.
Carlo! Örvendek. Giorgio vagyok.
Gabriella sokat mesélt rólad.
Carlo. Örvendek! Mi az, drágám?
Semmi, ne aggódj!
Figyelj, ez nem egy diszkó.
Egyáltalán nem diszkó. Egy valódi független állam.
Annyira valódi, hogy megtámadtak. El kell vállalnod az ügyünket.
Oké. Sajnálom, szívem. Mindjárt jövök.
Menjünk!
- Sajnálom, sürgős ügy. - Bocsánat. Elnézést!
Hiba volt írni az ENSZ-nek. Felhúztad őket.
Bizonyítani akartam, hogy szabad, független állam vagyunk.
Földrajzilag szabad, de az olasz állampolgárok
a felségvizeken kívül is olaszok.
Ha lemondanak róla, akkor nem. Ezért kezdtünk útleveleket kiállítani.
Pontosan, Giorgio. Lehet, hogy igazad van.
De sosem ismernék el, mert veszélyes precedenst teremtene.
És? Akkor ki tudna rajtam segíteni?
Passz. Talán egy pap.
Ne viccelj már! Nincs valahol egy bíró, egy szervezet, valami?
Hol van Salamon király, amikor kéne?
Az államközi vitákban a strasbourgi Európa Tanács dönt.
Tökéletes, menjünk!
Hova?
Strasbourgba!
Giorgio, az Európa Tanács nem fogad magánszemélyeket.
De van egy államom, és az ügyvédemmel megyek. Veled.
Ez a szakterületed, nem?
Életed legnagyobb kalandját kínálom.
Megmenthetsz egy független államot.
Jössz?
Giorgio…
LEFOGLALT JÁRMŰ
Szóval…
így kerültem ide.
És így kerültem ide.
Ez minden?
- Igen. - Igen.
Köszönöm.
Őrnagy, fogadja gratulációmat az olasz nép nevében!
- Nehéz feladat volt. - Köszönöm, miniszter úr.
Mennyibe került?
Négy csóróról van szó.
Egy bár, egy klubnyitási engedély, egy útlevél
és egy vitorlás. Ennyi.
És mi van, hogy is hívják, Orlandival?
Maurizio Orlandi.
Alkoholista. Egész nap csak iszik.
Az ilyenekkel nem lehet beszélni.
Remek munka, őrnagy.
Miért suttognak?
Hogy ne zavarjuk, uram.
A suttogás zavar. Mit mondott neki?
- Semmi fontosat, miniszter úr. - Nem hiszem.
Fura arcot vágott. Mit mondott?
Giorgio Rosa
az Európa Tanácsnál van.
Ez semmit nem jelent, uram.
Turistáskodik. Nem fogadnak magánszemélyeket.
Az Európa Tanács meghallgatta,
miután egy hetet töltött az előcsarnokban.
Rendkívüli ülést hívtak össze, ahol Giorgio Rosa előadta a verzióját.
Rendben van.
Elképesztő! Nem tudom, hogy csinálta.
Elképesztő történetet mesélt el.
Bármi is lesz a vége, történelmet írt.
El se tudja képzelni, mi lesz ma itt.
Fordítsa!
Aktát nyitnak róla, és megvizsgálják az ügyet. Mondja el neki!
Az Európa Tanács meg fogja tárgyalni a sziget ügyét.
Jól sikerült?
Felvenné valaki a telefont?
Giorgio, ne engedjen!
Beszélhetnénk pár jogi szakértővel.
Felvenné végre valaki a telefont?
Halló?
Igen.
Igen, igen.
Tomà úr?
Sürgős.
Kérjen üzenetet, majd visszahívom.
Nem tehetem, az olasz belügyminiszter az.
Nem önt keresi.
Rosa úrral akar beszélni.
Halló?
Gyermekkoromban
egyetlen igazi szenvedélyem volt.
A biciklizés.
Remekül össze tudtam hangolni
a politikai kampányt a helyi bicikliversenyeken elért
egész jó eredményeimmel.
Aztán egyszer csak
abba kellett hagynom.
1947-ben örökre abbahagytam a biciklizést,
mert…
minden áldott nap
össze kellett ülnöm 551 másik szerencsétlennel,
hogy megírjunk
egy jó adag beszámozott mondatot,
amelyekből ennek a születő köztársaságnak az alapja lett.
Mindenre gondolnunk kellett.
Minden változót figyelembe vettünk.
Ha egyet is elrontunk, az egész összeomlik,
és a szabadság, amelyért annyit küzdöttünk, oda.
Ma újra elolvastam a kis mondatainkat,
és úgy ítéltem, jók az esélyeink.
Maga pedig,
maga jelentéktelen kis szardarab,
azt hiszi, majd maga lesz a kivétel a tökéletes szabályrendszerünk alól?
A szabadságról beszél, de ez feltételes szabadság.
A teljes szabadságtól egyszerűen fél.
Nem is azért utálnak, amit tettem, hanem azért, amit megtehetnék.
A felségvizeken kívül vagyok.
Nincs hozzá közük.
Nagyon nagyra van magával, de mégis írt nekik,
és elment az Európa Tanácshoz.
Ezek szerint mégsem akkora anarchista,
ha így könyörög, hogy valaki elismerje.
Felhúzott egy 400 négyzetméteres platformot
négy másik hülyével. Azt hiszi, az már egy állam?
Halvány lila gőze sincs, hogy lehet megvédeni
40 millió ember szabadságát.
Nekem egy olyan ne magyarázzon, aki 30 év után rúgatott ki valakit,
- csak hogy rám ijesszen. - Ha lenne esze, elmenne onnan.
Elkerülhetné a megaláztatást. Egyedül van. Reménytelen a helyzete.
Az Európa Tanács beleegyezett, hogy megvizsgálja az ügyem.
Holnap kezdődnek az egyeztetések.
Szerezzen ügyvédet, seggfej! Most jön az igazi harc.
Nem állíthatnak meg.
Oké, faszfej.
Államot alapított? Hát én is.
Tudja, mi a különbség az államaink között?
Nekem olyan arzenálom van, amivel darabokra lövethetem a szaros szigetét.
Futás vissza Riminibe, vagy lemarad élete legjobb tűzijátékáról!
Vissza kell mennem Riminibe.
A Tanács két nap múlva összeül!
A szigetnek lehet, hogy nincs még két napja.
Rohamosztag, 15 perc múlva készültségbe!
Utasítások hamarosan.
Ez nem gyakorlat.
Ismétlem, ez nem gyakorlat.
Rohamosztag, 15 perc múlva készültségbe!
Ez nem gyakorlat.
Végül is, legyünk őszinték,
egy mai esküvőnek azzal kell végződnie, hogy a vendégek vadászfigurát kapnak.
Amit a kezében tart,
az a 68-69-es kollekció legszebb darabja.
A vadász a vérebekkel.
Egy alapváltozatunk is van vérebek nélkül.
Valamivel olcsóbb,
de kevésbé elegáns és szimbolikus.
Mi legyen, drágám?
Ez micsoda?
A Rózsa-sziget ezüstmodellje.
Szuvenír. A turisták körében népszerű.
Ha tetszik, kovácsolt vas változatban is tartjuk.
Szia, Anya!
Aludtál?
Ja, tényleg, már este 11 van. Ne haragudj!
Nem, semmi. Csak szólni akartam, hogy jól vagyok.
Az autópályán vagyok. Visszamegyek Riminibe.
Franciaországban voltam. Tudod, a sziget miatt.
Jól áll a dolog.
Holnap összeülnek meg…
Igen, Anya. Ettem.
Egy paninit a benzinkúton.
Igen, ott van panini.
Mindenfélét raknak bele.
Jól vagyok, Anya. Csak… hallani akartam a hangodat.
Ne, ne ébreszd fel!
Semmi gond.
Öleld meg helyettem!
Szia, Anya! Jó éjt!
Nem kéne egy társ?
Mármint útitárs. Nem kéne útitárs?
Útitárs?
Persze, elférünk.
Ha nem lenne egyértelmű, veled megyek.
Velem jössz?
Oké.
Felhívtam Strasbourgot. Mondták, hogy gond van.
Anyukádtól tudom, hogy visszajöttél. Reméltem, hogy itt leszel. Siess!
- Oké, csak nem értem… - Haladj már!
- De nem… - Nyilván nem megyek férjhez.
Különben nem lennék itt. De ha így haladunk, megbánom.
Fura, hogy ilyen üres.
Fura, hogy még üresen is utálják.
Szerinted mit akarnak?
Nem tudom, Giorgio.
Fitogtatni akarják az erejüket. Talán szimbolikus módon.
Köszönöm, hogy elkísértél.
Tudod, most már…
nem tűnik…
diszkónak.
Végre beismered! Eltartott egy darabig.
Igazak a pletykák?
Milyen pletykák?
Hogy ezt mind értem tetted.
Hogy érted tettem volna?
Ha visszamegyünk az ötlet megszületéséhez,
akkor az volt a koncepcióm, hogy a teljes szabadság eléréséhez mindig…
Szimbolikusnak szimbolikus.
Üdvözlöm, admirális úr. A hajók pozícióban.
Civilek a szigeten?
Kettő. Giorgio Rosa és egy ismeretlen lány.
Remek. Várunk Róma megerősítésére.
Haladjunk! Ágyúkat megtölteni!
Vacsorára haza akarok érni.
Itt a bár. Láthatja, teljesen felszerelt.
Idén nem kaptunk engedélyt,
de a jövőben étteremmé alakítható.
Itt legyen szíves aláírni.
Indulnék vissza a városházára,
sok ma a munka.
Majd mesélje el, hogy kapott ilyen gyorsan engedélyt!
Évek óta zárva van.
Mi van ma?
Állítólag felrobbantják a Rózsa-szigetet.
Aláírná végre? Várnak vissza.
Köszöntöm önöket a helyszínről.
Az olasz kormány és a Rózsa-sziget közötti leszámolás…
Mintha újraélnénk a kubai rakétaválságot.
Vajon disznó-öbölbeli inváziónk is lesz?
A Rózsa-sziget…
Tessék!
„A tengeri állam.”
Napi 20 órát dolgoztunk, vasárnap is,
a cikk alapján meg mintha egész nap kagylós spagettit ettünk volna a parton.
Mit mondjak, Giovanni?
Olaszországban mindenkinek rossz a memóriája.
Most legalább mi járunk jól vele.
Csak egy aláírást szerettem volna kérni.
Ez valami vicc?
Bocsi, de a leköszönéskori szívatás hagyománya tőlem jön.
Négy éve kezdtem, amikor Aldót váltottam.
Értesítettük, hogy hadat üzentünk Albániának. Látnod kellett volna az arcát!
Zseniális volt.
Giulio könnyesre röhögte magát. Most mi a célpont?
A Rózsa-sziget. Pusztulnia kell.
És hogy gondoltad? Föld-levegő rakétákkal?
Odavezényeltem az Andrea Doriát. Amint aláírod, támad.
Átvezényeltél egy csatahajót Velencéből?
Megőrültél?
Giovanni, te mondtad, hogy bármi áron meg kell oldanom.
Azt mondtam, oldd meg a problémát, nem azt, hogy robbantsd fel a szigetet!
Őszintén szólva,
tudod mi a jó abban, hogy leköszönünk? Hogy ez már nem a mi problémánk.
Ez egy sziget. Egy nyári szórakozóhely.
Ha júniusban újranyitnak, az már az új kormány baja.
Kit érdekel?
Giorgio Rosa fellebbezett az Európa Tanácshoz.
Vizsgálatot indítanak az ügyében.
Tudod, mit jelent ez?
Ha helyt adnak a fellebbezésnek, a szigetből állam lesz.
Egy lépésre a kommunistáktól.
És ezért indítsak háborút?
Giovanni, már csak mi akadályozhatjuk meg.
Bízz bennem!
Blokád alá vették a szigetet.
De jól informált vagy!
Tennünk kell valamit.
- Az iváson kívül? - Meg kell védenünk.
Bocs, de a Laura Madre nem fog átjutni a blokádon.
A Laura Madre nem,
de a többi…
talán igen.
Központ, gyors objektum közeledik keleti 36 fok felől.
Milyen objektum?
Nem tudom. Sok apró valami. Egy kis flotta.
Vízisí. Vízisíverseny.
- Egy hadművelet alatt? - A kikötői hatóság engedélyezte.
- Leszarom! Azonnal állítsák le! - Hónapokkal ezelőtt befizették a díjat.
A kikötői hatóság nem akarja visszafizetni.
Jól van.
Szólj, hogy kanyarodunk!
Neumann, kanyar!
Róma engedélyezte a támadást.
Remek. Értesítse az admirálist!
Uram, van még egy probléma.
Mondtam, hogy a vízisíverseny jó ötlet.
Sajnálom, barátom. Bocsáss meg!
Örvendek. Neumann vagyok.
Én is örvendek. Gabriella.
Én vagyok a verseny szervezője. A cél a beavatkozás megakadályozása.
Legközelebb augusztusra szervezzük! Megfagyok.
Ha lesz legközelebb.
Neumann megérkezett.
Beszélek velük. Én már megjártam a háborút.
Elnézést, fel kell öltöznöm.
Nos, a feladat annak a szemétdombnak a letörlése…
Admirális úr, gond van.
A szigeten terjednek a civilek.
Mi az, hogy terjednek? Nem baktériumok, bassza meg!
A vízisíverseny leple alatt jutottak be a szigetre.
Carrisi úr,
szerencséje, hogy ilyen fiatal.
Tudta, hogy ezért mit kapott volna Bengázi poklában?
Sajnálom, uram.
Adjunk le két figyelmeztető lövést! Beszari kölykök.
Menekülni fognak, ha megérzik a puskapor szagát.
Igenis.
Most mit csináljunk?
Szerinted, Rudy?
Fasz tudja.
Fasz tudja? Nem te jártad meg a háborút?
Nem hittem, hogy célba vesznek.
Csak ránk akarnak ijeszteni.
Én nem veszem be.
A katonák mind ugyanolyanok.
Keménykednek, de nem elég tökösek, hogy lőjenek…
Admirális úr, a civilek még mindig fogják egymást kezét. Provokálnak, uram.
Lőjünk közelebb!
Admirális úr, ez túl kockázatos.
Lőjünk közelebb!
Tévedtem. Jobb, ha megyünk. Legalább megpróbáltuk.
Én nem megyek.
Rudynak igaza van. Ágyúval lőnek. Itt maradni öngyilkosság.
Gondolj a babára!
Hogy érted? Mi lett a született állampolgárral?
Még mindig ezt a téma?
Hülyeség volt. Csak vicc.
Giorgio, én tudom, milyenek a katonák.
Örülök, hogy ismerhettelek, Rudy.
Mehet a rohamosztag!
Figyelj…
bocsánatot kérek… apád tévéje miatt.
Még nem kértem bocsánatot.
Nem baj. Kit érdekel? A lényeg, hogy megváltoztassuk a világot.
Vagy legalább megpróbáljuk.
Az Európa Tanács bejelentette, hogy nem alkothat véleményt
Olaszország és a Rózsa-sziget vitájában,
mivel a sziget az európai vizeken kívül van.
Ezzel tulajdonképpen elismerték független államként.
A további hasonló események elkerülése érdekében
az ENSZ világszerte kiterjesztette a felségvizek határát
6-ról 12 tengeri mérföldre.
A Rózsa-sziget elpusztítása máig az Olasz Köztársaság egyetlen inváziója.
Giorgio és Gabriella egész életüket együtt élték le.
A feliratot fordította: Lipták András