Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- מבוסס על סיפור אמתי -‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫- שטרסבורג‬ ‫נובמבר, 1968 -‬
‫מר גארי.‬
‫כן, אדוני.‬
‫מי האיש הקודח הזה?‬
‫הוא לא היה כאן גם אתמול?‬
‫הוא כאן כבר שבוע. הוא מהנדס איטלקי.‬
‫המכונית המוזרה שחונה בחוץ שייכת לו?‬
‫אכן.‬
‫הוא רוצה מאוד שתקרא תיק שהוא הביא.‬
‫לא רציתי להטריד אותך.‬
‫אמרת לו שאנחנו מתמודדים ‬ ‫עם סכסוכים בין מדינות ריבוניות?‬
‫הוא אומר שהוא ראש מדינה,‬
‫ושהוא לא יעזוב עד שאתן לך את התיק.‬
‫אני חושב שהוא קצת משוגע וגם נחוש מאוד.‬
‫בסדר. עשה כדבריי.‬
‫תן לי את התיק‬ ‫ותגרום לו להיראות כמו סיפור גדול.‬
‫הנה התיק שסיפרתי לך עליו.‬
‫תודה.‬
‫אקרא אותו בקפידה.‬
‫בסדר גמור. תודה, אדוני. להתראות.‬
‫- האומות המאוחדות -‬
‫איפה הוא?‬
‫מי?‬ ‫-האיש המשוגע הזה עם השיעול.‬
‫הצלחתי להיפטר ממנו.‬ ‫-לא!‬
‫תביא אותו למשרדי. אני צריך לדבר אתו.‬
‫קדימה, בזריזות!‬
‫מר רוזה, אני צריך לשאול אותך ‬ ‫אם אתה יודע איזה יום היום ואיפה אתה.‬
‫עשרה בנובמבר, 1968.‬
‫שטרסבורג, מועצת אירופה.‬
‫ומה תוכל מועצת אירופה ‬ ‫לעשות למענך, מר רוזה?‬
‫להציל את האי שלי.‬
‫קנית אי?‬
‫לא, בניתי אותו.‬
‫הוא אומר שהוא יצר אותו.‬
‫כמה ימים לקח לך ליצור את האי הזה?‬
‫בבקשה, אל תגיד שישה,‬ ‫זה יהיה צירוף מקרים מדהים.‬
‫לא, זה לא היה שישה ימים.‬ ‫לקחו לי מספר חודשים.‬
‫אז אתה בעליו של אי שאתה יצרת.‬
‫כן... לא, מעולם לא אמרתי שיצרתי.‬ ‫אני מהנדס. בסך הכול בניתי אותו.‬
‫אז...‬
‫אולי העולם שעל האי...‬
‫כדאי שאלך ודי. האיש הזה מבולבל.‬
‫הוא זקוק לעזרה, אבל לא מאיתנו.‬
‫אני זקוק לעזרה ממועצת אירופה. לכן אני כאן.‬
‫הירגע, מר רוזה.‬
‫אני לא יכול להירגע. הם באים להרוס הכול.‬
‫זה האי שבנית?‬
‫כן, כי כמו שאמרתי, אני מהנדס.‬
‫דוקטור בתחת, לך תזדיין!‬
‫- בולוניה‬ ‫שנה קודם לכן -‬
‫דוקטור בתחת, לך תזדיין!‬
‫אם יורשה לי, אנחנו כבר דוקטורנטים.‬
‫עברנו את המבחן שלנו, ‬ ‫אז עכשיו אנחנו מהנדסים ולא...‬
‫מהנדס בתחת, לך תזדיין!‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫עונש!‬
‫איזה עונש? רק דיברתי… זה לא הוגן!‬
‫חבר'ה, הוא צודק. אם מאתגרים איש מקצוע...‬
‫גנבת לי את הכוס!‬ ‫-עונש!‬
‫איזה עונש! ניסיתי לדבר עם המהנדס.‬
‫הם מתעקשים. לדעתי, עונש הוגן יכול להיות...‬
‫שהוא...‬
‫יעשה מעצמו צחוק מוחלט!‬
‫אבל אלה לא החוקים...‬ ‫-צחוק מעצמו!‬
‫-לא הפסדתי!‬ ‫-צחוק מעצמו!‬
‫אז הבחורה הראשונה שנכנסת,‬
‫הוא מדבר אתה, וכשהיא לא מצפה לכך בכלל,‬
‫הוא מנשק אותה על שפתיה!‬
‫לעזאזל!‬
‫היי.‬
‫מה נשמע?‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫אני כבר חוזרת. כן…‬
‫נשיקה!‬ ‫-טוב, זה...‬
‫היום, ניגשנו למבחן המדינה.‬
‫נשיקה!‬
‫אני מהנדס באופן רשמי.‬ ‫-נשיקה!‬
‫מזל טוב!‬ ‫-תודה.‬
‫חבר'ה, אי אפשר לעשות את הנשיקה.‬
‫אי אפשר לעשות את זה...‬
‫הם רוצים שאנשק אותך כי הפסדתי במשחק שתייה.‬
‫בטח.‬ ‫--אפילו לא הפסדתי.‬
‫הם פשוט ממשיכים…‬
‫חבר'ה, אנחנו לא יכולים.‬ ‫אנחנו פשוט לא יכולים.‬
‫חבר'ה, אין טעם...‬
‫כן, אין טעם שהם ימשיכו להגיד…‬
‫אנחנו פשוט לא יכולים לעשות את זה...‬
‫אתה נראה טוב.‬
‫גם את נראית טוב מאוד.‬
‫באמת.‬ ‫-תודה.‬
‫רוצה לשתות משהו?‬
‫טוב, בכל אופן...‬
‫זה צירוף מקרים מצחיק שנתקלנו זו בזה כאן...‬
‫לא ממש. בולוניה היא לא עיר גדולה.‬
‫כן, בטח.‬
‫בפעם האחרונה שנפגשנו,‬
‫יצאת עם הבחור הזה...‬
‫קרלו.‬ ‫-קרלו, נכון. קרלו.‬
‫קרלו.‬
‫הוא לא כאן, נכון?‬
‫יש לנו בעיות לאחרונה.‬
‫אני מצטער לשמוע.‬
‫לא, אתה לא.‬
‫בחייך, היה ברור שאתם...‬
‫טוב, שמערכת היחסים שלכם הייתה...‬
‫זמנית.‬
‫כמה זמן הייתם יחד? כמה חודשים?‬
‫שלוש שנים.‬ ‫-שלוש שנים?‬
‫כמעט כמונו.‬
‫אני מניח שההורים שלך מחבבים אותו.‬
‫למה יש לכם בעיות?‬ ‫-ההורים שלי חיבבו אותך.‬
‫אבא שלך שנא אותי. לא ענית לי.‬
‫טוב, אולי הוא קצת שנא אותך, אבל...‬
‫אבל אפילו לא הרבה בהתחשב ‬ ‫בעובדה שהוא כמעט התעוור‬
‫כשפוצצת את הטלוויזיה שלו‬ ‫במהלך המשחק בין איטליה לרוסיה.‬
‫ומעולם לא התנצלת בפניי או בפניו.‬
‫מתפוצצת מבפנים ועדיין לא עונה.‬
‫רבנו כי אחרי שלוש שנים,‬ ‫הוא האמין שעלינו להתחתן.‬
‫מתפוצצת מבפנים?‬ ‫-ידעתי שקורה משהו. להתחתן?‬
‫זהירות בנוגע לנישואים. הוא לא הבחור הנכון.‬
‫איך אתה יודע אם אתה לא מכיר אותו?‬ ‫עכשיו אתה לא עונה.‬
‫מתפוצצת מבפנים כמו שפופרת קתודית‬ ‫שקורסת אל תוך עצמה.‬
‫האלקטרונים זורמים בחלל ריק.‬
‫ואמרתי לאבא שלך לשבת רחוק יותר.‬
‫רק רציתי שייהנה ממשחק הכדורגל.‬ ‫שלוש השורות האלה...‬
‫סליחה, ג'ורג'יו, השעה 23:00...‬
‫איך אפשר לצפות במשחק עם שורות?‬
‫אני צריכה ללכת. יש לי לימודים מחר.‬ ‫-רגע.‬
‫אני אסיע אותך הביתה.‬
‫ממתי יש לך מכונית?‬
‫תתעלמי מפנים המכונית.‬
‫בניתי את המכונית הזאת למבחן ההנדסה.‬
‫חשבתי שיהיה מעניין לבנות משהו מעשי.‬
‫והתמקדתי קצת יותר במנוע מאשר בפנים.‬
‫כדי לזרז את העניינים,‬ ‫השתמשתי בספה של סבתא שלי כמושבים.‬
‫היא ממילא מתה עכשיו.‬
‫סבתא מרגריטה מתה?‬ ‫-כן, לפני חודשיים.‬
‫היא לא התגברה על הפרידה שלנו.‬ ‫-נפרדנו לפני שלוש שנים. בחייך.‬
‫כן, זו הייתה התדרדרות אטית. ‬ ‫היא התדרדרה לאט.‬
‫ג'ורג'יו...‬ ‫-את יכולה להזכיר לי למה נפרדנו?‬
‫כי מסוכן מדי להיות אתך.‬
‫חייבים לקחת סיכונים‬ ‫אם רוצים לנסות לשנות את העולם.‬
‫אתה לא משנה את העולם‬ ‫על ידי הוצאת שלוש שורות מהטלוויזיה.‬
‫היא יפהפייה, אתה יודע?‬ ‫-מה?‬
‫המכונית הזו.‬ ‫-תודה רבה!‬
‫זה משונה, אבל...‬
‫אתה בנית מכונית בעצמך, ‬ ‫והיא עובדת. היא נוסעת!‬
‫זו אולי לא המכונית של דיאבוליק...‬
‫היגואר של מי?‬
‫דיאבוליק.‬
‫דיאבוליק, מלך האימה.‬ ‫-מי זה?‬
‫הקומיקס החדש שכולם מדברים עליו!‬
‫האמת שמעולם לא שמעתי עליו.‬ ‫-הוא נהדר.‬
‫בעיקרון, מדובר בגנב חכם מאוד‬
‫שתמיד לובש... שתמיד יש לו מסכה…‬
‫הם נוסעים אחרינו.‬ ‫-באמת? טוב, בואי נעצור.‬
‫שלום.‬
‫כן.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫יש סיבה שאין לרכב הזה לוחית רישוי?‬
‫כי לא קניתי את הרכב הזה. אני בניתי אותו.‬
‫למכונית הזאת אין לוחית רישוי?‬
‫למען האמת, לא חשבתי בכלל על הלוחית.‬
‫טוב, מאחר שאתה רוצה להתבדח, ‬ ‫צא החוצה, בבקשה.‬
‫רישיון נהיגה ורישיון רכב.‬
‫סלבטורה, תבדוק אם יש להם עבר פלילי.‬
‫הנה אני.‬
‫תן לי להסביר.‬
‫בניתי את המכונית הזאת בעצמי, במו ידיי.‬
‫כי אני מהנדס.‬
‫אז בדיוק כמו עם לוחית הרישוי,‬
‫אין לי רישיון רכב או רישיון נהיגה...‬
‫הסעת אותי בלי רישיון נהיגה?‬
‫הסעתי אותך. לא הכרחתי אותך, נכון?‬
‫התעקשת.‬ ‫-אני התעקשתי?‬
‫לעולם לא הייתי מסיע אותך ברחבי בולוניה‬ ‫במכונית בלי לוחית רישוי, בלי רישיון נהיגה,‬
‫שיכור למחצה...‬ ‫-אמרת שיכור?‬
‫לא, אני לא שיכור.‬
‫הפסדתי במשחק שתייה. למעשה, לא הפסדתי…‬
‫סלבטורה, בדקת אם לשניים האלה יש עבר פלילי?‬
‫אני עו"ד, דבר בנימוס.‬ ‫אנחנו לא "השניים האלה", תודה.‬
‫נכון. היא עורכת הדין שלי.‬
‫אז בואו נישאר רגועים.‬
‫ג'ורג'יו, אני לא עורכת דינך.‬ ‫אני מתמחה בתחום המשפט הבינלאומי.‬
‫חבל. תחום המשפט הבינלאומי המיותר והארור...‬
‫לעלמה אין כלום, אבל לרוזה יש עבר פלילי.‬
‫מה בקשר לרוזה? זה לא עבר פלילי.‬
‫זה איסור תעופה. אלה שני דברים שונים לגמרי.‬
‫ובהוראת השופט, פירקתי את המטוס הדו-כנפי.‬
‫עבדתי בבר במשך שני קיצים‬ ‫כדי לשלם על עמודי התאורה.‬
‫בואו לא...‬ ‫-טסת במטוס לא רשום?‬
‫כן. מה האובססיה הזאת לרשום כל דבר?‬
‫שנשים לוחית רישוי על ישבנה של כל ציפור‬
‫גם בפיאצה מג'ורה?‬
‫סלבטורה, המכונית שלו נמצאת באמצע הדרך.‬ ‫תזיז אותה ותקרא לגרר.‬
‫אין צורך. סלבטורה, אני אעשה את זה.‬
‫אתה תהרוס אותה.‬ ‫אתה לא יודע איך להתניע אותה.‬
‫תתרחק. הרכב הזה מוחרם.‬
‫מוחרם? אתה בטח צוחק. סלבטורה, חכה!‬
‫סלבטורה, עצור. אתה תהרוס אותה!‬ ‫-תתרחק.‬
‫לא שמעת אותי?‬ ‫-אתה תשבור אותה.‬
‫תקשיב!‬ ‫-אני מקשיב!‬
‫עצור!‬ ‫-לא לגעת.‬
‫הוא נוגע בכול.‬ ‫-ידיים למטה.‬
‫לא היה צורך שתבוא.‬
‫לא היו צריכים להעיר אותך בשביל זה.‬ ‫הסתדרתי לבד.‬
‫השופט עמד להרשיע אותך כי אתה עבריין מועד.‬
‫אלה דברים שונים.‬
‫זו עבירת קרקע. השנייה הייתה קשורה לאוויר.‬
‫למה אתה לא יכול, ג'ורג'יו? ‬ ‫למה אתה לא מנסה בכלל?‬
‫מנסה מה?‬ ‫-להיות נורמלי.‬
‫אתה תהיה מאושר יותר. ותראה אותך עכשיו.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫תשמע את עצמך, "להיות נורמלי"...‬
‫יצא לי לפגוש את בטיסטיני ‬ ‫והראיתי לו את התוכניות של המכונית שלך.‬
‫הוא התרשם נורא.‬ ‫הוא רוצה אותך בצוות המהנדסים שלו.‬
‫אבא, אל תראה את הדברים שלי לאנשים. ‬ ‫זה פרטי.‬
‫זו משרה מבוקשת. אתה צריך לשמוח.‬
‫כן, אני יודע, אבא. תודה.‬
‫אתה יכול לעצור בצד, בבקשה? אני רוצה לרדת.‬
‫למה שלא תבוא הביתה?‬ ‫-אני רוצה לרדת.‬
‫תעצור את המכונית ותן לי לצאת!‬
‫לאן אתה הולך עכשיו?‬
‫כשנקראו לתת את הדין על האשמות בגין פשעים‬
‫נגד האנושות, הנאצים פנו לחוק המקובל,‬
‫ורמזו על האמרה הנפוצה שלהם:‬
‫"רק מילאנו פקודות."‬
‫במילים אחרות, "צייתנו לחוק", שלא משנה‬
‫עד כמה היה אכזרי, עדיין היה החוק.‬
‫אז, להימנעות מאחריות זו,‬
‫השופטים יגיבו בפנייה לחוק הטבע.‬
‫חוק הטבע הוא חוש הצדק המולד‬
‫שקיים אצל כל אחד מאיתנו ‬ ‫ומזכיר לנו שחשוב יותר…‬
‫אתה יכול לזוז?‬
‫לתעדף את מה שנכון לחוקים,‬
‫מה שנכון לחוק.‬
‫כי החוקים משתנים.‬
‫מה שצודק תמיד יהיה צודק.‬
‫וזה‬
‫לא צריך לגרום לנו לחשוב ‬ ‫שזה לא חשוב לציית לחוק,‬
‫להפך, זה חשוב מאוד,‬
‫במיוחד חוקי הנהיגה, קודי התנועה, חבר'ה.‬
‫אפילו לוחיות הרישוי חשובות. יופי.‬
‫זה הכול להיום.‬
‫נתראה בשבוע הבא. פרק שלישי, משפט טוקיו.‬
‫המרצה, השיעור ארך עשר דקות.‬
‫כי אלה מושגים מורכבים שלוקח זמן להבין,‬
‫במיוחד לך, ניקוליני, שכבר נכשל שלוש פעמים.‬
‫אתה בא איתי.‬ ‫-כן.‬
‫סליחה.‬
‫סלחו לי. סליחה.‬
‫אתה יודע מה זה?‬
‫טביעות אצבע כחולות?‬
‫לקחו ממני טביעות אצבע, ג'ורג'יו.‬
‫כבר היו להם את שלי.‬ ‫-טביעות האצבע שלי!‬
‫יש לי מבחן פרופסורה בעוד שישה חודשים,‬
‫אבל לא יורשה לי עם עבר פלילי.‬
‫הערב לא נגמר טוב, ובאתי להתנצל.‬
‫לא נגמר טוב? עצרו אותנו!‬
‫טוב, אז הוא נגמר רע.‬
‫טרגדיה.‬
‫אבל... מה שקרה לפניו...‬
‫אי אפשר להתעלם מכך.‬
‫ג'ורג'יו, אתה חי בעולם שלך.‬ ‫-את לא אוהבת את זה?‬
‫לא, כי בסוף עוצרים אותך.‬
‫כי אתה חי בעולם שלך,‬ ‫אבל העולם הזה אינו כולו שלך!‬
‫לא בנית אותו כמו את המכונית שלך!‬ ‫-אולי אעשה זאת.‬
‫תעשה מה?‬
‫אבנה עולם משלי.‬
‫ג'ורג'יו, זאת הייתה מטפורה.‬
‫היית באה?‬ ‫-אתה לא יכול לבנות עולם!‬
‫אולי אני יכול...‬ ‫-לא, אתה לא!‬
‫כי אתה לא גאון, למרות שאתה חושב שאתה כן!‬
‫אתה ממציא צעצועים כלשהם‬ ‫שגורמים למעצרך אותך באופן קבוע.‬
‫ולרגע, כמעט שכחתי את זה.‬
‫להתראות, ג'ורג'יו.‬
‫- אימולה‬ ‫כעבור שלושה חודשים -‬
‫שנייה אחת ו-40.‬
‫שנייה אחת ו-40 בהקפה הרביעית?‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫אילו צמיגים מחורבנים שמנו?‬
‫לוקה, ידענו שיש בכך סיכון.‬
‫זה לא סיכון. זו התאבדות מזוינת!‬
‫עלינו לספר לברונו.‬
‫נעשה משהו אחר. שיא המהירות.‬ ‫זה יצליח, או שלא.‬
‫שיא מהירות מההקפה הרביעית?‬
‫אחרת נגיע לשם אחרי חצי שעה!‬
‫היי, לך לסיבוב השביעי ותראה את זה לברונו.‬
‫למה אתה מחכה, לעזאזל? מהר! לך!‬
‫מי זה, לעזאזל?‬ ‫-הוא הבחור החדש.‬
‫בטיסטיני אומר שהוא מהנדס נהדר.‬
‫הוא נראה לי אידיוט, לא מהנדס נהדר.‬
‫- הרציפים שלנו, האנרגיה שלכם, ‬ ‫החופש שלכם. -‬
‫אדוני, אני נשבע שלא נחלום אפילו ‬ ‫להתקרב לכספת שלך.‬
‫אנג'לו, אני מבין,‬ ‫אבל זו כבר הפעם השלישית השנה‬
‫שחסר כסף, ואנחנו רק בחודש פברואר.‬
‫אבא, אל תדאג.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫זה…‬
‫בלתי אפשרי לתאר את…‬
‫הכאב‬
‫שהחמדנות שלכם‬
‫גרמה לחברה הזאת,‬
‫למשפחה הזאת ולאיש ההגון הזה.‬
‫האיש הזה שקיבל אתכם בעת צרה,‬
‫כשהייתם נואשים עד שד עצמותיכם,‬
‫והגעתם לכאן מארצכם המרוחקת והפראית.‬
‫ואיך גמלתם לו?‬
‫בכך שגנבתם מהיד שהאכילה אתכם.‬
‫מר מאוריציו,‬
‫אין הוכחה שאלה היינו אנחנו.‬
‫אנג'לו,‬
‫אנג'לו, איך אתה יכול להגיד משהו כזה?‬
‫בכספת היו חמישה שטרות של 50,000 לירות.‬
‫עכשיו אין שטרות,‬
‫והיחידים כאן שהגיעו מקלבריה‬
‫הם אתם. או שאני טועה?‬
‫יש להם חוצפה…‬
‫הם היחידים.‬
‫אני חייב ללכת עכשיו,‬
‫כי יש לנו חברה לנהל, למרות ש...‬
‫בגללכם, יהיה מאתגר יותר מהיום ואילך.‬
‫אז אנחנו בונים רציף.‬
‫אנחנו יוצרים אי.‬
‫בסדר, הבנתי, אבל בצורת רציף.‬
‫זה אי!‬
‫בהתחלה, רציתי לבנות גם אחד אמתי עם חול.‬
‫ובמשך חודשים, ניסיתי למצוא דרך.‬
‫אבל זה בלתי אפשרי, מאוריציו.‬
‫אבל אז...‬
‫ראיתי את הפתרון.‬
‫אי עשוי מפלדה.‬
‫פלדה!‬ ‫-פלדה...‬
‫תאר לעצמך. האי שלנו,‬
‫שבו נוכל לעשות מה שאנחנו רוצים.‬
‫שבו נוכל לחיות לפי הכללים שלנו.‬
‫אז לא אצטרך לעבוד אצל אבא שלי יותר?‬
‫ברור שלא!‬
‫כי אני שונא את המספנה. אתה מבין, ג'ורג'יו?‬
‫לא יכול לסבול את הסירחון הזה כל היום.‬
‫סירחון השומן של הספינות, הגז,‬ ‫האנשים האלה מקלבריה.‬
‫תקשיב, אתה חושב שנוכל לבנות גם בר?‬
‫בר שבו נוכל לשתות מה שאנחנו רוצים?‬
‫כן, כמובן.‬
‫טוב, לא הייתי הופך אותו ‬ ‫לאטרקציה המרכזית, אבל כן.‬
‫איפה אתה רוצה לבנות את האי הזה?‬ ‫-זה החלק הכי טוב.‬
‫מחוץ למים הטריטוריאליים האיטלקיים.‬
‫שם אף אחד לא יוכל להטריד אותנו.‬
‫ואיפה זה? זה רחוק?‬
‫איפה שנרצה.‬
‫כל עוד זה עשרה קילומטרים מהחוף.‬
‫חשבתי שכאן,‬
‫מול רמיני.‬
‫מושלם.‬
‫איפה מתחילים?‬
‫נראה איך הם בונים רציפים.‬
‫- לורה מדרה -‬
‫אז איך הם עושים את זה?‬
‫עמודים של 34 עם יסודות בטון מזוין על הסלע.‬
‫מה גודל היסודות?‬
‫אני לא יודע, יסודות גדולים.‬
‫מה זה אומר? תשעים, 150?‬ ‫-אני לא יודע. לא מדדתי אותם!‬
‫לך אתה בפעם הבאה.‬
‫קדימה, תעזור לי לעלות. מהר.‬ ‫לפני שמישהו יקרא לאבטחה.‬
‫בוא נסכם. מזרק בטון אחד מתחת למים,‬
‫ומה אז, שלושים עמודים בערך?‬
‫כן, משהו כזה.‬
‫נניח שנבנה אותם דקים כמו תשעים.‬
‫אז נצטרך לשכור עשרה עובדים מיומנים.‬
‫וגם אם נשכור עובדים מקלבריה,‬ ‫בלי ביטוח, בלי מסים,‬
‫ואם ננפנף אותם ‬ ‫בעזרת תירוץ אקראי בשבוע האחרון,‬
‫ונשלם להם פרוטות...‬
‫זו כבר הוצאה של מאה מיליון.‬
‫אם ניפטר מהבטון?‬
‫נרד לשמונים, אבל הבעיה היא תחבורה.‬
‫כדי להזיז שלושים עמודים של תשעים‬ ‫לאורך עשרה קילומטרים, נצטרך סירת מטען.‬
‫אם הם היו עשויים מעץ,‬
‫היינו יכולים להשיט אותם לשם.‬
‫הם לא יכולים להיות מעץ,‬ ‫זו חייבת להיות פלדה.‬
‫נאמר לי שפלדה לא צפה.‬
‫טוב...‬
‫הספינה עשויה מפלדה,‬
‫ובאמצעות קסם מוזר שלא הבנתי מעולם,‬
‫היא כן צפה.‬
‫אז פלדה לא צפה,‬
‫אבל פלדה חלולה כן צפה.‬
‫עם עמודים חלולים, נפתור את בעיית התחבורה.‬
‫אני מבין, אבל איך אפשר לבנות רציף ‬ ‫על עמודים חלולים וריקים?‬
‫מעולם לא אמרתי ריקים.‬
‫ברגע שהם יהיו במקום הנכון,‬
‫נפתח קצה אחד,‬
‫ומה יקרה?‬
‫הוא יתמלא במים,‬
‫וישקע לקרקעית.‬
‫נבנה אותו עם עמודים מלאים,‬
‫אבל מלאים במים.‬
‫אני אחזיר לך על העמודים.‬
‫אל תדאג. תמורת 700,000, לא אהיה רעב.‬
‫מה, 700,000 לירות?‬
‫מאיפה השגת את כל הכסף הזה?‬
‫אני בדרך כלל גונב אותו מהכספת של אבא שלי.‬
‫הוא לא יודע?‬
‫ברור שכן. אלה 700,000 לירות.‬
‫אני מאשים את העובדים שלו מקלבריה.‬
‫הוא מדווח עליהם או מפטר אותם. אני לא בטוח.‬
‫אני חושב שזה פה. תכבה את המנוע!‬
‫הגענו.‬
‫אם החישובים שלי נכונים,‬
‫מכאן והלאה,‬
‫אנחנו מחוץ למים הטריטוריאליים.‬
‫אנחנו כבר לא באיטליה, מאוריציו.‬
‫אנחנו במים בינלאומיים.‬
‫איש אינו האחראי פה!‬
‫אף אחד לא יכול לומר לנו מה לעשות,‬
‫מה לא לעשות ודברים כאלה, מאוריציו.‬
‫אנחנו חופשיים!‬
‫מאוריציו!‬
‫מאוריציו?‬
‫היי, מאוריציו?‬
‫כלומר...‬
‫עכשיו מגיע החלק המסובך.‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו צריכים לנתק את הצינורות.‬
‫לבנות אמבטיה זה דבר אחד,‬ ‫לעשות את זה בים הפתוח זה דבר אחר.‬
‫תזכור, תרים את רכיב ההזזה,‬
‫ותתרחק מהר ככל האפשר.‬
‫הבנתי. אמרת לי מיליון פעם!‬ ‫-כי זה מסוכן.‬
‫אתה לא יכול להריח את החופש?‬
‫לא ממש, מאוריציו.‬ ‫אני מריח רק אלכוהול צמחי זול.‬
‫אתה כבר שיכור בשמונה בבוקר.‬
‫חשבת שאוכל לעשות את זה פיכח?‬
‫אני לא מאמין.‬
‫בכל אופן,‬
‫זה גראפה בטעם אפרסק.‬
‫הבנתי.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, בן אדם!‬
‫תיזהר!‬
‫עכשיו הכול תלוי בך!‬
‫הכול תלוי בך!‬
‫תזכור.‬
‫אתה מרגיש את האחריות?‬
‫תזכור את כל הצעדים.‬
‫תפתח את רכיב ההזזה ותתרחק!‬
‫תתרחק מיד. בסדר?‬
‫שמעת, מאוריציו?‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫ברור שלא.‬
‫זה עובד!‬
‫לא, מאוריציו!‬
‫למה לא הקשבת לי? אמרתי לך להתרחק מיד!‬
‫הוא אף פעם לא מקשיב.‬ ‫זה צריך להיות בדרך שלו.‬
‫תראו מה קרה לו עכשיו!‬
‫אני כאן, לבדי, על הסירה, באמצע הים!‬
‫כל הכבוד!‬
‫זה עובד!‬
‫זה היום הכי טוב בחיים שלי!‬
‫אני רוצה לעשות את זה שוב. קדימה!‬
‫אז הובלתם עמודים,‬
‫התקנתם אותם על קרקעית הים,‬
‫בניתם רציף של 400 מ"ר,‬
‫ואף אחד לא אמר כלום?‬
‫אכן.‬
‫רק אחרי שהבאנו את מכונת הקידוח.‬
‫מכונת הקידוח?‬
‫כן.‬
‫כדי לחפש מים לשתייה.‬
‫כדי להיות אי עצמאי, ‬ ‫צריכים להיות לך מים משלך.‬
‫אז נאלצנו לקדוח.‬
‫אי אפשר לכבות את מכונת הקידוח הזו?‬
‫עברו שלושה ימים. היא משגעת אותי!‬
‫מאוריציו, מים הם דבר חיוני!‬
‫אם אתה מודאג לגבי עלות מכונת הקידוח,‬
‫נצטרך לחשב את העלויות טוב יותר.‬
‫לספור את העובדים וכל זה.‬
‫בחייך! אנחנו לא באמת נשלם להם!‬
‫למעשה, הם אסירי תודה.‬
‫הם היו ככה קרובים להגיע לכלא.‬ ‫הם גנבו מיליונים מהכספת של אבא שלי!‬
‫זה לא היית אתה?‬
‫לא לפי התובע ברימיני.‬
‫נכון.‬
‫איזה מעצבן. כבה אותה לרגע.‬ ‫ואז נפעיל אותה שוב.‬
‫אי אפשר פשוט ללחוץ על מתג.‬
‫זה לא טוסטר.‬
‫משמר החוף ל…‬
‫אי לא מזוהה,‬
‫אתם נדרשים להזדהות‬
‫ולהפסיק מיד את כל הפעילויות.‬
‫לא, אנחנו לא יכולים לכבות אותה סתם כך.‬ ‫אין מתג!‬
‫אזהרה אחרונה.‬
‫הכיבוש הלא חוקי של גלי אוויר ציבוריים‬
‫הוא עבירה פלילית שעונשה מעצר מיידי ‬ ‫אם נתפסים על חם.‬
‫גלי אוויר ציבוריים?‬ ‫-הוא לא מבין. אני אדבר.‬
‫זה לא‬
‫טוסטר שאפשר להפעיל ולכבות.‬ ‫ ואנחנו במים בינלאומיים!‬
‫וחשוב מכול, אנחנו לא רדיו. אנחנו לא.‬
‫לא… הוא בטח חושב שמכונת הקידוח ‬ ‫היא אנטנה משדרת.‬
‫אנחנו לא משדרים. לא משתמשים‬ ‫בגלי אוויר. זאת מכונת קידוח.‬
‫אנחנו מחפשים מים.‬
‫הוא אמר שהם מחפשים מים?‬
‫הוא הבין?‬
‫למה הם מתכוונים?‬
‫למה אתם מחפשים מים באמצע הים?‬
‫טוב, כי…‬
‫כדי ליצור מדינה עצמאית.‬
‫מדינה עצמאית עם או בלי רדיו?‬
‫בלי רדיו!‬
‫מדינה ללא רדיו.‬
‫מושלם.‬
‫תודה על שיתוף הפעולה. יום טוב!‬
‫גם לכם.‬
‫עוד מים?‬ ‫-אני בסדר, תודה.‬
‫אז בוא נלך ונחזיר את הקלבריאנים ליבשה.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אני חושב שאשאר כאן.‬
‫איפה כאן?‬ ‫-כאן, באי.‬
‫יש לנו הכול.‬
‫יש לנו מים, קפה. יש לנו הכול.‬
‫וזה גם יום יפהפה ושטוף שמש.‬
‫אעביר את הלילה הראשון שלי כאן.‬
‫אתה בטוח?‬
‫למה בנינו אי אם לא כדי לשהות בו?‬
‫אני בטוח בהחלט.‬
‫בכל מקרה...‬
‫זה יפהפה!‬
‫לעזאזל. זה מדהים.‬
‫תודה, מאוריציו.‬
‫תודה.‬
‫תקשיב, עדיף לא להתחבק מול הקלבריאנים.‬
‫אכפת לך?‬
‫כן, בטח. אתה צודק. סליחה.‬
‫היי!‬
‫מה זה?‬
‫זה אי חופשי ועצמאי! יש לנו אפילו מי שתייה.‬
‫טוב, תוכל לספר לי אחר כך. ‬ ‫בבקשה, תעזור לי לעלות.‬
‫פייטרו ברנרדיני.‬
‫באופן רשמי, רתך.‬
‫הוא גר בסירה שלו במשך מספר חודשים,‬
‫והפך לתושב הראשון של האי.‬
‫התושב הראשון באמת היה ניצול מספינה טרופה?‬ ‫-כן.‬
‫נראה שיש גם תושב אחר.‬
‫אדם גרמני חסר מדינה,‬
‫ששמו הוא...‬
‫נוימן.‬
‫וולפגנג רודי נוימן.‬
‫נכון.‬
‫וולפגנג רודי נוימן.‬
‫האגדה מספרת שב-1943,‬
‫נוימן נאלץ להתגייס לצבא‬
‫ונשלח לרימיני להגן על הקו הגותי.‬
‫אבל ברגע שהוא ראה את החוף,‬ ‫הוא ידע מה הוא רוצה לעשות בחייו.‬
‫ומבלי לחשוב יותר מדי, לילה אחד, ‬ ‫הוא בורח מהמחנה שלו‬
‫והולך לבית העירייה ‬ ‫כדי לבקש זיכיון על החוף.‬
‫כך נולדה‬
‫האגדה על וולפגנג רודי נוימן,‬
‫נציג יחסי הציבור הטוב ביותר ‬ ‫של הריביירה האיטלקית.‬
‫רודי! בוא הנה!‬
‫אבל בסוף המלחמה, הוא הואשם בנטישה‬
‫ואיבד את האזרחות הגרמנית שלו.‬
‫כן, פפה?‬
‫סיפרתי לך פעם מה אבא שלי עשה למחייתו?‬
‫לא, פפה. לא סיפרת לי.‬ ‫-הוא גידל תאואים.‬
‫ונחש איזה ריח יש לתאואים?‬
‫של פרה?‬ ‫-של חרא.‬
‫הלכתי לשירותים קודם, והתרגשתי.‬
‫זה הזכיר את כל ילדותי.‬
‫כמה פעמים אני צריך להגיד לך ‬ ‫ללכת לבדוק כל עשרים דקות,‬
‫ולהוריד את כל החרא העודף ‬ ‫מהרצפה, מהקירות, מהכיור‬
‫וממושבי האסלה?‬
‫למה עליי לעשות את זה?‬
‫מי מביא לכאן את כל האנשים שמחרבנים?‬
‫אני מביא אנשים למועדונים.‬ ‫על זה אתה משלם לי.‬
‫לא, אני משלם לך כי אני תורם.‬
‫אם זה לא מוצא חן בעיניך,‬ ‫למה שלא תפתח מועדון חוף משלך?‬
‫אתה יודע למה.‬ ‫רק אזרחים איטלקים מקבלים אישורים.‬
‫אז תפתח מועדון בגרמניה.‬
‫אני גם לא אזרח גרמני.‬
‫אז, חבר,‬
‫תעזוב.‬
‫שמעת שבונים אי ליד רימיני?‬
‫בונים אי?‬
‫כן, איזה משוגע אחד מבולוניה. זה מטורף.‬
‫מה הם מתכננים לעשות בו?‬
‫הוא מחוץ למים הטריטוריאליים,‬ ‫ומסתבר שאפשר לעשות מה שרוצים.‬
‫אני אומר לך, נוכל לחגוג שם בגדול.‬
‫מחיאות כפיים לנציג יחסי הציבור הטוב ביותר‬ ‫בריביירה שלנו, רודי נוימן!‬
‫כלומר, בניתם את זה לבד?‬ ‫-כן.‬
‫למה עשיתם את זה, לעזאזל?‬
‫מאותה סיבה שכלב מלקק את הביצים שלו.‬
‫אני לא מבין.‬
‫כי הוא יכול.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כלב מלקק את הביצים שלו‬ ‫כי הוא יכול לעשות זאת.‬
‫אנחנו מהנדסים, רצינו לבנות אי,‬
‫יכולנו לעשות את זה, ועשינו את זה.‬
‫לא הבנתי את הקטע עם הביצים,‬ ‫אתם מלקקים לעצמכם...‬
‫לא, אנחנו לא מלקקים לעצמנו.‬
‫זו הייתה צורת דיבור. ‬ ‫רצינו ליצור עולם משלנו‬
‫שבו נרגיש חופשיים באמת,‬ ‫ועשינו את זה. בנינו אותו.‬
‫זה גבר עירום שמתגלח?‬
‫כן, קוראים לו פייטרו. הוא גר כאן.‬
‫באי?‬
‫כן, הוא ניצול מספינה טרופה. ‬ ‫הוא לא ממש מדבר, אבל...‬
‫אבל אני יכול לספור כאן רק שלושה דברים,‬ ‫אי חצי-נטוש,‬
‫מים כמעט מתוקים, וניצול חצי עירום.‬
‫לא ממש עולם חדש וחופשי.‬
‫רק רגע, גם אני יכול לספור שלושה דברים.‬
‫עריק גרמני, או נציג יחסי ציבור ‬ ‫שאף אחד לא מכיר, ו...‬
‫לא יכול לחשוב על דבר שלישי. ‬ ‫ג'ורג'יו, הוא בא, מתחיל לבקר...‬
‫לא עושים את זה.‬ ‫אנחנו לא צריכים לקבל את כולם.‬
‫אלה האנשים שאנחנו צריכים לקבל בברכה,‬
‫ניצולים, עריקים...‬
‫לאף אחד כאן לא אכפת מי אתה או מאיפה אתה.‬
‫הוא אומר זאת עכשיו,‬ ‫אבל עשה את כל זה בשביל בחורה.‬
‫לא נכון.‬ ‫-כן נכון.‬
‫יש למקום הזה שם?‬
‫- טיול סירות לאי הפלדה החדש -‬
‫- כל בוקר‬ ‫מפליגים: 10:30, שבים 17:45 -‬
‫עם רודי נוימן, הכול השתנה.‬
‫זו הייתה הצלחה מדהימה ומיידית.‬
‫השמועות על מדינה חופשית ועצמאית התפשטו ‬ ‫במהירות כמו אש בשדה קוצים,‬
‫בהתחלה לאורך הריביירה,‬
‫ואז בכל רחבי איטליה,‬
‫ובסופו של דבר, אנשים הגיעו מכל רחבי אירופה‬
‫כדי לראות בעצמם את מה שנשמע כמו נס.‬
‫וזה קרה גם בזמן המושלם.‬
‫זו הייתה שנה שעשתה היסטוריה.‬
‫ושכולם זוכרים רק לפי שתי הספרות האחרונות,‬
‫שש ושמונה.‬
‫לא ידענו הרבה על המהומות הצרפתיות‬ ‫של מאי, 1968,‬
‫מלבד העובדה שיצאו לרחובות‬
‫והציתו את פריז באש, בתביעה לעולם טוב יותר.‬
‫ובאשר לנו, בנינו את ‬ ‫"העולם הטוב יותר" הזה בעצמנו.‬
‫היום, האחד במאי, 1968,‬
‫חמש מאות מטרים מהמים הטריטוריאליים,‬
‫חופשיים מהכול, אנחנו עושים היסטוריה!‬
‫כאן, אתם חופשיים באמת!‬
‫ברוכים הבאים לאי הוורדים!‬
‫אנחנו צריכים שפה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אנשים מגיעים מכל רחבי אירופה.‬
‫אנחנו צריכים שפה רשמית שאינה איטלקית,‬
‫ואינה ממדינה אחרת.‬
‫שפה חינמית וזמינה שהיא בינלאומית.‬
‫אני לא חושב שדבר כזה קיים, לצערי.‬
‫אני מאמין שכן.‬
‫- אי הוורדים -‬
‫- נחשף ברימיני‬ ‫המסתורין של האי -‬
‫- השפה הרשמית היא אספרנטו -‬
‫היינו חשובים מהפוליטיקה הלאומית...‬
‫- ניצל לאחר לילה בים -‬
‫ממהומות הסטודנטים וממלחמת וייטנאם.‬
‫- המסתורין באי הוורדים -‬
‫-אי הוורדים‬ ‫רודי נוימן, נציג יחסי הציבור החדש -‬
‫לעזאזל.‬
‫את הולכת?‬
‫כן. אני בהיריון.‬
‫בהיריון? מה זאת אומרת בהיריון?‬
‫אלוהים, איך אספר לאימא שלי?‬
‫הוא לא שלך, אידיוט. נפגשנו רק אתמול בלילה.‬
‫הנה.‬
‫פייטרו, הבאת רק ליקר צ'ינאר?‬
‫אנשים אוהבים צ'ינאר.‬
‫טוב, אין ספק, ‬ ‫אבל יש כאלה שירצו גם משהו אחר.‬
‫אפשר להזדרז?‬
‫שמעתי מהמזח, הם מצפים שיארזו היום.‬
‫איך הולך עם הבר?‬ ‫-הוא קנה רק צ'ינאר.‬
‫אני חושב שאנשים ממש אוהבים צ'ינאר.‬
‫מאוריציו, לא היית אמור ‬ ‫ללכת אתו לקניות כמו שאמרנו?‬
‫אני מעורב בפרויקט באופן שולי בלבד.‬
‫בבקשה, אל תתחיל שוב עם הסיפור על השם.‬
‫אני כן אתחיל. כי זה היה שם יפהפה ואלגנטי.‬
‫"האי של מאוריציו וג'ורג'יו"‬ ‫לא היה יפה או אלגנטי.‬
‫הוא כן היה. בחורה אחת נועצת בך מבטים.‬
‫אלוהים.‬
‫אחד מכם חייב ללכת לדבר אתה‬ ‫ולהגיד לה שמתתי בווייטנאם.‬
‫היי!‬ ‫-היי! טוב לראות אותך. איזו הפתעה!‬
‫אני בהיריון.‬
‫יש לי תעודת סטריליות שהונפקה ‬ ‫במהלך המלחמה, שמאשרת…‬
‫תראה, אני לא בטוחה שהוא שלך.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-ובכן, יש מספר אפשרויות.‬
‫זה לא יפה. בחורה לא אמורה להסתובב ולומר…‬
‫שמעתי שהמקום הזה מדהים, אבל הבר גרוע.‬
‫אני צריכה עבודה. ‬ ‫ונראה שאתם זקוקים לברמנית.‬
‫קום.‬ ‫-מה?‬
‫קדימה, קום!‬
‫המצב מחמיר מרגע לרגע.‬
‫הגרמני משכנע אנשים להירשם ‬ ‫למרוץ סקי מים לרגל סוף הקיץ.‬
‫אתה חושב שזה נורמלי?‬ ‫זה הרעיון הנהדר שהיה לנו?‬
‫כי אם אתה מדבר על עולם חופשי, ‬ ‫יש לי השקפה אחרת.‬
‫ומהי?‬
‫טורניר פוקר גדול.‬
‫בית הימורים?‬ ‫-לא, נהמר על כוסיות משקה.‬
‫כוסיות של גראפה. אם אתה מפסיד, אתה שותה,‬
‫אם אתה מנצח, אתה שותה,‬ ‫ואם מישהו רוצה לשחק עם כסף,‬
‫אנחנו לא יכולים לסרב. ‬ ‫אבל זו לא הנקודה, כל עוד שנינו מסכימים.‬
‫אני הולך לפני שהוא ייקח מכולם כסף.‬
‫נדבר על זה אחר כך. מאוריציו!‬
‫היי!‬
‫זה מה שהם עושים לעתים קרובות יותר.‬
‫הם זורקים בגדים, חולצות, עניבות, הכול.‬
‫אני לא בטוח למה, אבל הרבה עושים את זה.‬
‫זו החברה שלך?‬
‫מי?‬
‫זאת ששם... הברמנית.‬
‫בחייך! היא בהיריון.‬
‫הוא שלך?‬
‫מה? לא! היא לא יודעת של מי הוא.‬
‫לא אכפת לה. היא טוענת שיש אפשרויות רבות.‬
‫היא מסמלת את המקום הזה, ‬ ‫נפש צעירה וחופשיה בהיריון.‬
‫היא לא הייתה מוצאת עבודה ביבשת, אבל כאן...‬
‫את יודעת שאני שמח לראות אותך.‬
‫ידעתי שתבואי במוקדם או במאוחר.‬
‫כולם מדברים על זה ברימיני.‬ ‫-את צריכה לראות את המקום בלילה.‬
‫את תמותי על זה.‬
‫תישארי הלילה?‬
‫אני מתחתנת בקרוב, ג'ורג'יו.‬
‫מתחתנת?‬
‫בחייך!‬
‫את לא רוצה להתחתן.‬
‫את שייכת לעולם הזה יותר מכל אחד אחר.‬
‫אני לא בטוחה שזה עונה‬ ‫להגדרה של עולם, ג'ורג'יו.‬
‫זה יותר דומה לדיסקוטק, למועדון חוף.‬
‫זה לא דיסקוטק. זו מדינה עצמאית…‬
‫חינמית.‬
‫יש לנו אפילו מי שתייה.‬
‫יש לנו שפה רשמית.‬
‫בטח. אבל אני רואה אנשים רוקדים,‬ ‫שותים, בחורה חמודה שהיא ברמנית,‬
‫וזה נראה כמו דיסקוטק. זה הכול.‬
‫עם השם באספרנטו.‬
‫כך נראה לך.‬
‫כן. ג'ורג'יו, אני מצטערת, אבל...‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫שמור על עצמך.‬
‫את יודעת כמה קשה להביא ‬ ‫את כל האנשים האלה לים?‬
‫לא, ואתה יודע מה עוד?‬
‫כי לא קשה להביא אנשים לכאן!‬
‫החלק הקשה היה לבנות את האי הזה!‬
‫ובזמן שבנינו אותו, אתה ניקית אסלות.‬
‫הייתי נציג יחסי הציבור,‬
‫והתפטרתי כי שני ילדים ‬ ‫בנו בית על כלונסאות בים‬
‫ולא ידעו מה לעשות אתו. ‬ ‫אני הפכתי אותו למקום חלומי!‬
‫החלום היה שלנו, לא שלך! אל תשכח את זה.‬
‫לא אתן לך להפוך את המקום הזה ‬ ‫למאורת הימורים לא חוקית.‬
‫אין שום דבר לא חוקי בזה. אתה חייב להבין!‬
‫סקי מים מיועד לאנשים עשירים.‬ ‫אפשר לעשות את זה בכל מקום.‬
‫אבל פוקר זה משהו שאפשר לעשות רק כאן.‬
‫זה פשע בעולם האמתי!‬
‫נכון, אבל לא כאן. לכן בנינו אי.‬
‫ג'ורג'יו, תגבה אותי.‬
‫בנינו דיסקוטק.‬
‫מה עשינו?‬
‫בנינו את העולם הקטן והחופשי שלנו,‬ ‫עם האי השמח שלנו…‬
‫אבל מה המשמעות של כל זה...‬
‫אם הם לא מכירים בנו כמדינה עצמאית?‬
‫מי זה "הם"?‬
‫איטליה, אירופה, המדינות האחרות, מי עוד?‬
‫אני לא מסכים עם זה.‬ ‫למי אכפת אם יכירו בנו או לא?‬
‫לו היינו רוצים מדינה,‬ ‫היו לנו חוקים, ואנחנו לא רוצים חוקים.‬
‫אם הם לא יכירו בנו,‬ ‫נהיה סתם דיסקוטק באמצע הים.‬
‫יש לנו כבר הכול, יש לנו כסף, יש לנו בולים,‬
‫יש לנו דואר.‬
‫הדבר היחיד שחסר...‬
‫הוא ממשלה,‬
‫אבל אנחנו הממשלה.‬
‫אני הנשיא.‬
‫פרנקה, השר לענייני כלכלה,‬
‫פייטרו, מעקב והגנה.‬
‫מה זה משרד המעקב?‬
‫אמרתי "מעקב והגנה" מסיבה מסוימת.‬
‫אתה אב הבית, אתה מפקח ולאו דווקא מגן.‬
‫רודי, שר החוץ, מאוריציו, שר הפנים.‬
‫אני לא בטוח שזה רעיון טוב.‬ ‫-מאוריציו צודק. זה יעצבן אותם.‬
‫אז מה?‬
‫בא לי להיות שרה.‬
‫מעניין איך יגיבו ההורים שלי.‬ ‫אני בדרך כלל מבשרת להם חדשות רעות.‬
‫איך נעשה את זה בדיוק?‬
‫- בניין האו"ם -‬
‫- רומא‬ ‫הפרלמנט האיטלקי -‬
‫הרעיון הוא להגדיל ולשנות בצורה אסטרטגית‬
‫את המשאיות הצבאיות במקומות מרכזיים.‬
‫להעביר מסר חזק‬
‫ולנצל את הקיץ כדי להחזיר את השליטה ‬ ‫לאוניברסיטאות הכבושות,‬
‫שהן בעצם כולן, חוץ מאחת.‬
‫נותרה רק אחת? איזו, לואיג'י?‬
‫שוב המשאיות הצבאיות?‬
‫אני יודע, ג'ובאני, ‬ ‫אבל אם שמת לב, הסטודנטים‬
‫שלמדו בשיעורים וכיבדו את המורים‬ ‫לפני שישה חודשים,‬
‫הפכו פתאום למאפיה שמונעת ‬ ‫על ידי שנאה ואלימות.‬
‫אין ספק שיש להאשים בכך את הזיהום,‬
‫צריכת חלבונים מוגזמת והטלוויזיה.‬
‫צפיתי בטלוויזיה אתמול בלילה,‬ ‫ודיברו רק על ביתור,‬
‫על מפלצות, אנשים שמזדווגים.‬
‫והכול בערוץ המרכזי. האם זה מקובל?‬
‫בטח צפית ב"אודיסאה".‬
‫"האודיסיאה"?‬
‫אולי. נרדמתי באמצע.‬
‫טוב, אז...‬
‫בואו נמשיך עם המוצבים.‬
‫אם אין עניינים דחופים אחרים,‬ ‫נעדכן ביום חמישי.‬
‫תודה.‬
‫אולי, ג'ובאני, אם מדברים על צעירים,‬
‫יש דבר אחד...‬
‫טוב, תשכח מזה. נדבר על זה בפעם הבאה.‬
‫תגיד לי, פרנקו.‬
‫נדבר על זה בפעם הבאה. אל תדאג. זה לא חשוב.‬
‫עוד יותר מכך, פשוט תגיד לנו‬ ‫כדי שנוכל לצאת לארוחת צהריים.‬
‫כלום...‬
‫בעיקרון, מה שקורה זה...‬
‫שיש בחור אחד עם כמה חברים‬
‫ברימיני,‬
‫כלום...‬
‫חמש מאות מטרים מהמים הטריטוריאליים,‬
‫אז ממש ליד רימיני,‬
‫מה הוא עשה?‬
‫הוא בנה אי,‬
‫והכריז על עצמאות.‬
‫לא הבנתי. תחזור שנית.‬
‫כלום ג'ובאני, זה לא סיפור גדול.‬ ‫אמרתי לך. למעשה, בזמן שאמרתי לך‬
‫ושמעתי את עצמי אומר את זה, הבנתי בעצם‬
‫שזה נשמע חמור יותר ממה שזה באמת.‬
‫כמה בחורים, ברימיני, ‬ ‫במרחק 500 מטרים מהמים הטריטוריאליים,‬
‫בנו אי והכריזו על עצמאותם.‬
‫עצמאות ממי?‬
‫מאיטליה, אני מאמין, מכולם. הם עצמאיים…‬
‫אי, אבל ממה שהבנתי,‬ ‫זה בעצם מעין רציף שהם בנו.‬
‫"ממה שהבנתי"?‬
‫ג'ובאני, בבקשה. ‬ ‫בוא לא נהיה דרמטיים בגלל דבר קטן.‬
‫ואיך הם בנו את הרציף הזה?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-וכמה זמן זה לקח?‬
‫ג'ובאני…‬ ‫-כמה זמן זה לקח?‬
‫אני לא יודע. ‬ ‫כמות זמן מספיקה כדי לבנות משהו כזה.‬
‫למה רק עכשיו אנחנו מגלים על כך?‬
‫אולי כי הרשות המקומית, ‬ ‫בהתחשב בכך שהיא מחוץ למים טריטוריאליים,‬
‫האמינה שזו לא...‬
‫אני מצטער,‬
‫אבל איך אתה גילית?‬
‫טוב...‬
‫ייתכן כי זה הפרט היחיד שהופך‬
‫את האירוע הזה, שהוא חסר משמעות לכאורה,‬ ‫למעט רציני יותר‬
‫כי בעיקרון, נודע לנו מ...‬
‫ובכן, האו"ם התקשר אלינו.‬
‫האו"ם התקשר אלינו?‬ ‫-לכן לא רציתי לספר לך.‬
‫ג'ובאני, אנחנו עושים מהומה גדולה,‬ ‫זה מה שאנחנו עושים, על מתיחה...‬
‫סלח לי, פרנקו, האו"ם התקשר אלינו‬ ‫ואתה אומר שזו מתיחה!‬
‫מי האיש שלנו באו"ם? מי נמצא שם?‬
‫רנדלי.‬ ‫-רנדלי מת בשנה שעברה!‬
‫איך קוראים לפקיד שקרא לך?‬
‫אני לא חושב שזה היה פקיד, ג'ובאני.‬
‫טוב. אולי זו הייתה מזכירה.‬
‫מזכירה, כן, כלומר...‬
‫לא מזכירה אלא...‬
‫המזכיר הכללי של האומות המאוחדות.‬
‫מתי זה קרה?‬ ‫-לפני יומיים.‬
‫מה עשית במשך יומיים, לעזאזל?‬
‫שלחתי מיד שני סוכני מודיעין ‬ ‫מהטובים ביותר שלנו.‬
‫יופי. איפה הדוח שלהם?‬
‫לא שמענו מהם...‬
‫במשך יומיים כמעט.‬
‫לפי חוק, בעוד שמונה שעות,‬ ‫עלינו לשלוח מברק למשפחות.‬
‫בוקר טוב, רבותיי. ובכן...‬
‫תגיד לי שמצאת אותם. ‬ ‫-הם על הקו שלך.‬
‫אז הם בחיים.‬ ‫-הייתי אומר שכן.‬
‫הם יתחרטו על כך.‬
‫סוכן, אני מקווה שיש לך הסבר תקף ‬ ‫להתנהגות המחפירה שלך.‬
‫בגדתי באשתי!‬ ‫-סוכן, תתעשת.‬
‫המצב השתנה לרעה.‬
‫בבקשה, אל תספר לה. אני אוהב אותה בטירוף!‬
‫-רגע!‬ ‫-אדוני השר, מדבר הסוכן פיאצה.‬
‫בראש סדר העדיפויות של תושבי האי‬ ‫נמצא המנהג להוסיף פירות ליין,‬
‫ואז לשתות את היין ולאכול את הפירות.‬
‫הסוכן פיאצה, זה נקרא סנגריה.‬
‫עושים את זה בספרד כבר שנים.‬
‫הסוכן פיאצה, אני די בטוח‬
‫שאתה מדבר עם השר האיטלקי כשאתה שיכור!‬
‫זה השר.‬
‫תחזרו מיד לרומא עם דוח מפורט,‬
‫וכל פרט אפשרי!‬
‫אחרת תצטרכו לענות למשפט צבאי‬
‫עם האשמות בבגידה גבוהה.‬
‫אחרי ענייני חוץ, ‬ ‫נעבור לסגנון (סטייל) חיים.‬
‫בעצם, אנחנו עדיין מדברים על ענייני חוץ,‬ ‫אבל נתמקד ב"חיים בסטייל".‬
‫משחק המילים הכיפי הזה הוא ההיכרות המושלמת‬
‫עם מה שנראה שהפך לאטרקציה העיקרית‬ ‫בחופי רימיני,‬
‫אי הוורדים.‬
‫המייסד, ג'ורג'יו רוזה, ‬ ‫מדבר על אוטופיה וחופש.‬
‫אבל מה מסתתר על האי?‬
‫סמים?‬
‫הוללות מוסרית?‬
‫הימורים?‬
‫אנחנו מדברים עם פרנקו רסטיבו, שר הפנים.‬
‫מה שמכונה אי הוורדים,‬
‫בהחלט אינו יכול ולא צריך ‬ ‫להיחשב למדינה עצמאית.‬
‫אדוני השר, האם זה נכון שהאו"ם פתח בחקירה‬
‫על סמך העובדה ‬ ‫שאולי ישנה עילה לטענה לעצמאות?‬
‫לא. החקירה הזאת לא נוגעת לנו.‬
‫המדינה האיטלקית לא תסבול רציף‬
‫חסר חוק שלא ניתן להבטיח בו‬ ‫את ביטחון אזרחינו.‬
‫הם אולי מים בינלאומיים, ‬ ‫אבל הם אזרחים איטלקים,‬
‫והבטיחות שלהם היא הדאגה העיקרית שלנו.‬
‫מה זה?‬
‫מכתבים. בקשות לאזרחות.‬
‫השר, שלא מרצון, שם אותנו על המפה!‬
‫הבקשות מגיעות מכל רחבי העולם!‬ ‫עכשיו כולם יודעים מי אנחנו.‬
‫והם רוצים להפוך לאזרחי אי הוורדים.‬
‫יבורך הנשיא!‬ ‫-קדימה, קום.‬
‫אתה מדהים!‬ ‫-תודה.‬
‫אז איך הולך?‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫הנשיא?‬
‫כן, אבא, אבל הוא היפי. הם ראוותניים.‬
‫כבר הזמנתם?‬ ‫-חיכינו לך.‬
‫טוב, הנה אני. מלצר?‬
‫הנה. מה טרי היום?‬
‫תפיסת היום הרגילה שלנו,‬
‫ולובסטר נפלא שאפשר להגיש בדרכים רבות.‬
‫נהדר. אולי לובסטר לכולם?‬
‫חצי מנת טגליוליני.‬
‫חצי מנת טגליוליני, אבא?‬
‫כן, חצי מנת טגליוליני.‬
‫אל תדאגו לכסף, אתם האורחים שלי.‬
‫חצי מנת...‬ ‫-הוא רוצה חצי מנה.‬
‫אז שני לובסטרים וחצי מנת טגליוליני.‬
‫יופי. תודה.‬
‫תודה. את נראית טוב, אימא.‬ ‫-תודה.‬
‫הוא חוקי?‬
‫הכסף שאתה מרוויח, הוא חוקי?‬
‫מה זאת אומרת "חוקי", אבא?‬
‫אנחנו מדינה עצמאית,‬ ‫והאו"ם עומד להכיר בנו בקרוב,‬
‫אנחנו מחליטים מה חוקי.‬
‫אף אחד לא זוכה לומר מה חוקי בעצמו.‬
‫אבא, אנחנו לא עושים שום דבר רע.‬ ‫אל תאמין לעיתונים.‬
‫למה שלא תבוא לראות אחרי ארוחת הצהריים?‬
‫זו רק הפלגה של עשרים דקות בסירה.‬
‫נוכל ללכת ביחד,‬ ‫ואתה תוכל לראות מה אנחנו עושים.‬
‫האם אמרתי לך פעם שרשמתי פטנט ‬ ‫על מערכת עמודים טלסקופיים כדי לבנות אותו?‬
‫אתה תמות על זה.‬
‫תבואי?‬
‫אימא שלך צריכה לנוח אחרי האוכל,‬ ‫אז עדיף שלא.‬
‫בסדר.‬
‫אולי בפעם אחרת.‬
‫ההורים שלך לא באים?‬
‫אימא שלי צריכה לנוח אחרי האוכל.‬
‫אל תיקח את זה באופן אישי.‬
‫קשה להם להבין מה אנחנו עושים.‬
‫מר רוזה, נכון?‬
‫טוב, אנחנו עומדים לעזוב. אנחנו ממהרים.‬
‫כן, זה אני.‬
‫תצטרך לדבר עם נציג יחסי החוץ שלנו.‬
‫מר רוזה, עלינו לדבר אתך.‬
‫בדיוק אמרתי שאתה צריך...‬ ‫-זה בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫ניפגש בסירה. אני כבר חוזר.‬
‫מר רוזה, אתה יודע מי אנחנו?‬
‫שירות לוויות?‬ ‫-אנחנו מהשירות החשאי.‬
‫אני יודע. זו הייתה בדיחה.‬
‫לא נפגשנו בעבר?‬
‫ביליתי בערך ארבעים שעות על האי.‬
‫אני זוכר, אתה זה שאיבד את הזרת שלו.‬
‫לא ממש.‬
‫לא באמת התערבתי על הזרת שלי.‬
‫זה היה משחק בלתי נשכח!‬
‫עליך להפסיק מיד את כל הפעילויות באי.‬
‫איזו פעילות?‬
‫לפי הדו"ח שלנו, ‬ ‫יש לך בר שמנוהל על ידי קטינה,‬
‫ושמשחקים בו משחקי קלפים.‬
‫אז מה?‬
‫האנשים האלה לא משחקים קלפים גם בבר?‬
‫למה לא?‬
‫מה שקורה כאן הוא שונה‬ ‫תחת העין הפקוחה של הרשויות.‬
‫אה, הבנתי! זה קשור ל"עין הפקוחה".‬
‫מה שרב הסרן מנסה לומר זה‬
‫שאנחנו מעריכים את הניסוי הסוציולוגי שלך,‬
‫אבל כמו כל הניסויים, עליו להסתיים כעת.‬
‫לסיים את מה?‬
‫אישורי מועדוני החוף מתחדשים בסוף החודש.‬
‫ולרב הסרן יש ייפוי כוח.‬
‫רואה את התיק הזה?‬
‫הוא מכיל מסמכים שיכולים לאפשר לכם,‬
‫בעוד אתם יושבים כאן ללא דבר בבעלותכם,‬
‫לצאת עם שני מועדוני חוף לבחירתכם.‬
‫זה יסדר אתכם בשלושת הדורות הבאים.‬
‫אמרתם בעצמכם שאתם עושים שם‬ ‫את אותם הדברים.‬
‫בר, משחקי קלפים,‬ ‫אתם עושים זאת כאן ולא בים.‬
‫מה ההבדל?‬
‫אין הבדל, מלבד ההיתרים שניתן לכם.‬
‫אתה יכול להגיד, ‬ ‫"אני לא משלם שם מסים ארורים."‬
‫אתה חושב שמישהו משלם כאן? בחייך, ג'ורג'יו.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫דע לך שזה רציני!‬
‫אני מנסה להציל את האי המזוין שלכם!‬
‫שימו לב, בבקשה.‬
‫אדוני הנשיא, אפשר לומר זאת?‬
‫כרצונך.‬
‫בסדר. כידוע לכם, הלילה שמרנו את האי לעצמנו‬
‫עבור ישיבת מועצה יוצאת מן הכלל,‬
‫בדיוק כמו הידיעה שאמסור לכם.‬
‫נשיאנו ג'ורג'יו רוזה הסכים סוף סוף,‬
‫והחל ממחר, יוכל האי להעניק באופן רשמי‬
‫אזרחות לכל מגישי הבקשות.‬
‫למה אתם מוחאים כפיים? ‬ ‫אלה לא היו החדשות. תפסיקו.‬
‫אלה לא היו החדשות, רק תקשורת רשמית.‬
‫החדשות האמתיות הן ‬ ‫שהדפסנו את הדרכון הראשון,‬
‫והסכמנו להקצות אותו‬
‫למי מאיתנו שמעולם לא היה לו דרכון. אז...‬
‫רודי, זה בשבילך.‬
‫זה דורש מחיאות כפיים. קדימה, חבר'ה!‬
‫כל הכבוד, נוימן!‬ ‫-חיבוק.‬
‫אנחנו מקווים שעם עליית המוצבים הצבאיים...‬
‫הענייניים יירגעו.‬
‫- הוותיקן -‬
‫אנו מקווים להשיב את השליטה ‬ ‫על האוניברסיטאות,‬
‫כי נותרה רק אחת.‬
‫אני יודע. אלה זמנים קשים.‬
‫אבל אל תדאג, אתה עושה עבודה נהדרת,‬
‫וכולנו שמחים כאן.‬
‫תודה, עמנואל.‬
‫טוב, ג'ובאני,‬
‫נתראה שוב בעוד שבועיים, כרגיל.‬
‫בטח.‬ ‫-נסה לנוח קצת.‬
‫אתה נראה קצת אפרפר.‬
‫לא תזיק לי חופשה.‬
‫סלח לי, ג'ובאני,‬
‫מכיוון שאתה כאן, יש משהו שאני רוצה לציין.‬
‫בטח.‬
‫ובהתחשב בחשיפה שהעניין מקבל בצהובונים.‬
‫- אי הוורדים‬ ‫מדינה קטנה ליד רימיני -‬
‫תראה, עמנואל, אנחנו עובדים על זה.‬
‫אני בטוח, אבל הזמנים השתנו.‬
‫הייתי מסוגל לסנן את החדשות בעבר,‬
‫עכשיו אבינו הקדוש רוצה ‬ ‫שיידעו אותו ממקור ראשון.‬
‫הוא קורא את כל העיתונים על הבוקר.‬
‫במקרה ראיתי את זה ושלפתי אותו מהערמה,‬
‫אבל אם הוא היה רואה את זה, ‬ ‫זה היה נגמר בחרא.‬
‫ג'ובאני,‬
‫זה ישבן חשוף.‬
‫אתה מבין, ג'ובאני, ישבן בעיתון.‬
‫תגיד לי אתה אם אתה חושב שזה מקובל.‬
‫כמובן שלא, אבל עמנואל היקר,‬
‫אנחנו לא באמת רוצים לפתוח תיק בגלל ישבן.‬
‫זה לא קשור לישבן עצמו,‬ ‫שלדעתי הוא פרופורציונלי, נחמד,‬
‫אלא מה שהישבן מייצג.‬
‫הישבן באי שבו, ממה שהבנתי,‬
‫אפשר לעשות מה שרוצים.‬
‫אתה מבין, ג'ובאני? ישבן וכל דבר אחר.‬
‫ג'ובאני,‬
‫עם ישבן, אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה?‬
‫לא. אני אגיד לך. אתה לא יכול.‬
‫אחרת, המדינה הזאת לא הייתה בשליטתנו.‬
‫בטח.‬
‫האמת היא שהם מחוץ למים הטריטוריאליים שלנו.‬
‫אז מחוץ לתחום השיפוט שלנו.‬
‫כפי שאמרתי, זה רק דבר קטן.‬
‫איפה פרנקו?‬
‫מה אלה, לעזאזל?‬
‫ג'ובאני היקר,‬
‫לא ציפיתי לך. לו אמרת לי,‬ ‫יכולנו להיפגש בבית הקפה.‬
‫כל כך מבולגן כאן.‬
‫מהם המכתבים האלה, לעזאזל?‬ ‫-כלום...‬
‫בקשות לוותר על האזרחות האיטלקית, ‬ ‫אדוני הנשיא.‬
‫לטובת אי הוורדים.‬
‫לא, לא באמת. כלומר, זה לא עובד כך.‬
‫הם לא יכולים לכתוב‬ ‫ושנבטל להם את האזרחות.‬
‫זה לא מנוי למקור ראשון שאפשר פשוט לבטל.‬
‫מה גם שרוב המכתבים נכתבו ‬ ‫באיטלקית עילגת ביותר!‬
‫אל תבזבז...‬ ‫-כמה מכתבים?‬
‫בערך 300. הקונסוליה הגרמנית התקשרה,‬
‫והם קיבלו מאה בערך,‬
‫צרפת קיבלה שלושים וארה"ב ארבעה.‬
‫רק ארבעה בארה"ב, ג'ובאני.‬ ‫לא אכפת להם מהם.‬
‫לא הלך להם שם.‬
‫פרנקו, נמאס לי מהשטויות האלה.‬
‫המכתבים, החקירות הפרלמנטריות,‬
‫ישבנים שלא יכולים לעשות מה שהם רוצים.‬
‫אילו ישבנים?‬
‫אתה צריך לתקן את זה עכשיו,‬
‫גם אם תצטרך לשחות לשם עם מברג בין השיניים‬
‫ולפרק את הרציף חתיכה אחר חתיכה.‬
‫פרנקו, אנחנו מכירים כבר שלושים שנה,‬
‫אבל מעולם לא ראית אותי מעוצבן באמת.‬
‫תגיד לי שאתה מבין.‬
‫אני מבין, ג'ובאני. אני מבין.‬
‫רוזה!‬
‫בטיסטיני כאן.‬
‫הוא רוצה לדבר אתך.‬
‫כלום, יירד גשם גם מחר.‬
‫אנחנו צריכים להתחיל לבנות את הגג ‬ ‫לקומה השנייה בהקדם האפשרי.‬
‫ואז נצטרך להאריך את הגגון.‬
‫ג'ורג'יו, אתה מקשיב? חשבת על החימום?‬
‫זה חשוב. אנחנו נקפא למוות בעוד חודש.‬
‫אנחנו חייבים למצוא פתרון.‬
‫רודי... מה דעתך?‬
‫טוב, אני לא יודע, חבר'ה.‬
‫אי הוא מקום של קיץ.‬
‫מניסיוני, קשה להשיג אורחים בסתיו.‬
‫מה זאת אומרת "קשה"? זו מדינה עצמאית.‬
‫אנחנו לא יכולים לסגור למשך העונה.‬ ‫יש לנו אזרחים.‬
‫מה אתך, פרנקה, מה את אומרת?‬
‫אני בחודש שישי.‬ ‫אני לא יודעת עוד כמה זמן אוכל להישאר.‬
‫אז מה עם האזרח מלידה שלנו?‬ ‫אנחנו מדברים על זה כבר חודשים.‬
‫המיילדת אמרה שהיא לא תבוא.‬ ‫מסוכן מדי לבוא הנה.‬
‫היא לא רוצה לטרוח ולהגיע עד לכאן.‬
‫אל דאגה. אני אמצא מישהי אחרת.‬ ‫-אתה, פייטרו?‬
‫מה התוכניות שלך?‬
‫בחייך, אילו תוכניות יכולות להיות לפייטרו?‬
‫קדימה, חבר'ה. בואו ננסה להיות קצת חיוביים.‬
‫לא יעזור לנו להיות שליליים.‬
‫מה הם הציעו לך?‬ ‫ -אז, הגג...‬
‫מה אמרת?‬
‫מה הם הציעו לך?‬
‫רגע,‬
‫אני היחיד שלא הציעו לו כלום?‬
‫מספיק, מאוריציו.‬ ‫"מספיק, מאוריציו" מה?‬
‫ידעת על זה ולא סיפרת לי?‬
‫מה הם הציעו לך?‬
‫אתה משתמש בתינוק כתירוץ,‬ ‫אבל מה הם הציעו לך?‬
‫אפילו היה לך אומץ להמציא תירוצים.‬ ‫מה הציעו לך?‬
‫היי, אימא.‬ ‫-היי.‬
‫מעולם לא צפיתי בטלוויזיה בשעות היום.‬
‫אני מצטער, אבא.‬
‫זו אשמתי.‬
‫לא חשבתי שהם ירחיקו לכת כל כך.‬
‫מה הם הציעו לך?‬
‫שני מועדוני חוף‬
‫שאבחר.‬
‫שני מועדוני חוף.‬
‫הקרבנו כל כך הרבה כדי לשלם על החינוך שלך,‬
‫ועכשיו אתה תהיה מנהל במועדון חוף.‬
‫תמיד יש זמן שצריך להגיד בו כן.‬
‫נכון?‬
‫זה מה שאתה אומר.‬
‫הם אמרו שהביצועים שלי היו‬ ‫מתחת לסטנדרט שהחברה ציפתה לו.‬
‫מעולם לא לקחתי יום חופש נוסף,‬
‫ולא יצאתי לחופשת מחלה ‬ ‫בחמש השנים האחרונות.‬
‫תמיד עשיתי מה שהתבקשתי לעשות.‬
‫תגיד לא, ג'ורג'יו.‬
‫תגיד לא, גם הפעם.‬
‫סליחה. אני ממש מצטער.‬
‫סליחה. סלחו לי.‬
‫סליחה. אני מצטער.‬
‫תוכל לזוז.‬
‫תוכל לזוז? זה דחוף. אני חייב... סליחה.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫תודה. סליחה.‬
‫אני ממש מצטער. תודה.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫חיפשתי אותך במשך יומיים. איפה היית?‬
‫אתה מכיר את קרלו, הארוס שלי?‬
‫קרלו! נעים מאוד. אני, ג'ורג'יו.‬
‫גבריאלה סיפרה לי עליך.‬
‫קרלו. נעים מאוד. מה קורה, מותק?‬
‫שום דבר, אל תדאג.‬
‫תקשיבי, זה לא דיסקוטק.‬
‫זה בכלל לא דיסקוטק.‬ ‫זו מדינה אמתית, מדינה חופשית.‬
‫אמתית כל כך, שתוקפים אותנו כעת.‬ ‫אז את צריכה להיות עורכת הדין שלי.‬
‫בסדר. סליחה, מותק. אני כבר חוזרת.‬
‫קדימה.‬
‫סליחה, זה דחוף.‬ ‫-סלחו לי, בבקשה. סליחה.‬
‫לא היית צריך לכתוב לאו"ם. הרגזת אותם.‬
‫רציתי להוכיח שאנחנו מדינה חופשית ועצמאית.‬
‫אתה חופשי מבחינה גאוגרפית,‬
‫אבל אזרח איטלקי נשאר איטלקי‬ ‫גם מחוץ למים הטריטוריאליים.‬
‫לא אם הוא יכול לבחור שלא להיות.‬
‫לכן התחלנו להוציא דרכונים.‬
‫זו בדיוק הנקודה, ג'ורג'יו. ‬ ‫יכול להיות שאתה צודק.‬
‫אבל הם לעולם לא יודו בכך‬
‫כי זה עלול להפוך לתקדים מסוכן.‬
‫אז מי יכול לעזור לי?‬
‫אני לא יודעת, אולי כומר.‬
‫בחייך! חייב להיות מישהו, שופט, סוכנות,‬ ‫אני לא יודע.‬
‫שלמה המלך עקוב מדם שעוסק בתיקים כאלה!‬
‫מועצת אירופה בשטרסבורג מטפלת‬ ‫בסכסוכים בין מדינות.‬
‫מושלם, בואי נלך.‬
‫לאן?‬
‫לשטרסבורג!‬
‫ג'ורג'יו, אזרחים פרטיים ‬ ‫לא יכולים ללכת למועצת אירופה.‬
‫אבל יש לי מדינה,‬ ‫ואני הולך עם עורכת הדין שלי, את.‬
‫זה התחום שלך, נכון?‬
‫אני מציע לך את ההרפתקה הגדולה בחייך.‬
‫להציל מדינה עצמאית.‬
‫תבואי?‬
‫ג'ורג'יו...‬
‫- רכב מוחרם -‬
‫וכך...‬
‫הגעתי לכאן.‬
‫זה הכול?‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫רב סרן, קבל את ברכותיי בשם העם האיטלקי.‬
‫זו לא הייתה משימה פשוטה.‬
‫תודה, כבוד השר.‬
‫כמה זה עלה לנו?‬
‫הן ארבע נשמות מסכנות, אדוני.‬
‫הסתדרנו עם בר, אישור מועדון אחד, ‬ ‫דרכון אחד,‬
‫וסירת מפרש.‬
‫ומה לגבי שמו, אורלנדי?‬
‫מאוריציו אורלנדי.‬
‫ הוא אלכוהוליסט. הוא רק שותה ושותה.‬
‫אין טעם לדבר עם אנשים כמוהו.‬
‫עבודה טובה, רב סרן.‬
‫למה אתה לוחש?‬
‫כדי לא להפריע לך, אדוני.‬
‫מפריע לי שאתה לוחש. מה אמרת לו?‬
‫שום דבר חשוב, כבוד השר.‬
‫עשית פרצוף מוזר. מה הוא אמר לך?‬
‫ג'ורג'יו רוזה‬
‫נמצא במועצת אירופה.‬
‫אין לזה כל משמעות, אדוני.‬
‫הוא רק עושה סיור.‬ ‫הם לא נפגשים עם אזרחים פרטיים.‬
‫מועצת אירופה החליטה לפגוש אותו‬
‫אחרי שבילה שבוע בלובי.‬
‫הם כינסו ישיבת חירום, ‬ ‫וג'ורג'יו רוזה מסר את גרסתו.‬
‫בסדר.‬
‫זה מדהים. אני לא יודע איך עשית את זה.‬
‫סיפרת סיפור מדהים.‬
‫לא משנה מה תהיה התוצאה, ‬ ‫זה יירשם בספרי ההיסטוריה.‬
‫אין לך מושג מה עומד לקרות כאן היום.‬
‫תתרגם, בבקשה.‬
‫הם יפתחו על זה תיק,‬ ‫והם יבדקו את התיק. קדימה.‬
‫בעיקרון, מועצת אירופה תדון באי שלך.‬
‫זה הלך טוב!‬
‫מישהו יכול לענות לטלפון, בבקשה?‬
‫אז ג'ורג'יו, אל תוריד את המגננות שלך.‬
‫אולי כדאי שנדבר עם מומחים משפטיים.‬
‫מישהו יכול לענות לטלפון?‬
‫הלו?‬
‫כן.‬
‫מר תומא?‬
‫זה דחוף.‬
‫לא עכשיו, שישאירו הודעה. אתקשר שוב.‬
‫זה שר הפנים האיטלקי.‬
‫זה לא בשבילך.‬
‫הוא רוצה לדבר עם מר רוזה.‬
‫הלו?‬
‫כשהייתי ילד,‬
‫הייתה לי רק תשוקה אחת גדולה,‬
‫לרכוב על האופניים שלי.‬
‫הצלחתי לשלב בצורה מושלמת‬
‫בין הפעילות הפוליטית שלי ‬ ‫לבין תוצאות טובות למדי‬
‫בתחרויות אופניים מקומיות ופופולריות.‬
‫ואז, פתאום,‬
‫נאלצתי לפרוש.‬
‫ב-1947, הפסקתי לרכוב ‬ ‫על האופניים שלי לתמיד,‬
‫כי...‬
‫בכל יום נתון,‬
‫אני ועוד 551 אידיוטים מסכנים‬
‫היינו צריכים לכתוב‬
‫רשימה של משפטים ממוספרים,‬
‫שהפכו לבסיס‬
‫של הרפובליקה הזאת שעמדה להיוולד.‬
‫אתה צריך לחשוב על הכול.‬
‫לקחת בחשבון את כל המשתנים.‬
‫טעות אחת, והכול מתפרק,‬
‫והחופש שנלחמנו עליו כל כך הרבה, ייעלם.‬
‫קראתי את המשפטים הקטנים האלה היום,‬
‫ואני מאמין שצדקנו בנוגע להסתברות.‬
‫ואתה,‬
‫אתה בסך הכול חתיכת חרא חסר כל ערך‬
‫שרוצה להיות היוצא מן הכלל ‬ ‫לחישוב המושלם הזה?‬
‫אתה מדבר על חופש, ‬ ‫אבל החופש שלך הוא חופש מותנה.‬
‫החופש המוחלט פשוט מפחיד אותך.‬
‫אתה לא שונא אותי בגלל מה שעשיתי,‬ ‫אלא בגלל מה שאני יכול לעשות.‬
‫אני מחוץ למים הטריטוריאליים.‬
‫זה לא עניינך.‬
‫אתה מתנהג כמו איש גדול, ‬ ‫אבל אז אתה כותב להם,‬
‫ואתה הולך למועצת אירופה.‬
‫הייתי אומר שאתה לא באמת אנרכיסט‬
‫אם אתה צריך שמישהו יכיר בך.‬
‫בנית רציף של 400 מ"ר‬
‫יחד עם ארבעה אידיוטים, ‬ ‫ואתה חושב שזו מדינה?‬
‫אבל אין לך מושג מה צריך לעשות‬ ‫כדי להגן על החופש‬
‫של ארבעים מיליון אנשים.‬
‫לא אקבל שיעורים ממישהו שפיטר אדם‬
‫אחרי שלושים שנה רק כדי להרתיע אותי!‬
‫עשה לעצמך טובה, ותתרחק משם.‬
‫תחסוך לעצמך את ההשפלה.‬ ‫אתה לבד, ואין לך תקווה.‬
‫מועצת אירופה בדיוק הסכימה ‬ ‫לבחון את המקרה שלי,‬
‫וההתייעצויות יתחילו מחר בבוקר.‬
‫תצטייד בעורכי דין, חתיכת חלאה,‬ ‫כי הסיפור הזה רק התחיל.‬
‫ולא תוכל לעצור אותי.‬
‫אתה צודק, שמוק.‬
‫ייסדת מדינה? גם אני עשיתי זאת.‬
‫אבל אתה יודע מה ההבדל ‬ ‫בין שתי המדינות שלנו?‬
‫שלי יש מצבור נשק שיכול לפוצץ‬ ‫את האי המחורבן שלך לחתיכות!‬
‫תחזור מהר לרימיני, אחרת תפספס את‬
‫מופע הזיקוקים הטוב ביותר שתראה!‬
‫אני צריך לחזור לרימיני.‬
‫בעוד יומיים, המועצה תיפגש.‬
‫ייתכן שלא יהיה אי בעוד יומיים!‬
‫יחידת התקיפה תהיה מוכנה בעוד 15 דקות.‬
‫הוראות יינתנו בהמשך.‬
‫זה לא תרגיל.‬
‫אני חוזר, זה לא תרגיל.‬
‫יחידת התקיפה תהיה מוכנה בעוד 15 דקות.‬
‫זה לא תרגיל.‬
‫אחרי הכול, בואו נהיה כנים,‬
‫החתונה המודרנית של היום תמיד תסתיים‬
‫בכך שהאורחים יקבלו את הצייד.‬
‫זה שאתה מחזיק‬
‫הוא תכשיט הכתר של קולקציית 1968-1969.‬
‫הצייד וכלבי הציד שלו.‬
‫יש לנו גם את הגרסה הבסיסית‬ ‫בלי כלבי הציד.‬
‫זה יחסוך לכם כסף,‬
‫אבל זה פחות אלגנטי וסמלי.‬
‫מה נעשה, מותק?‬
‫מה זה?‬
‫זה העתק כסוף של אי הוורדים.‬
‫סתם מזכרת, אנחנו מוכרים הרבה כאלה לתיירים.‬
‫אם זה מוצא חן בעינייך,‬ ‫יש לנו גם בברזל מחושל.‬
‫הלו, אימא?‬
‫ישנת?‬
‫כן, בטח. השעה 23:00 אני מצטער.‬
‫לא, כלום.‬
‫רק להגיד לך שאני בסדר.‬
‫אני באוטוסטרדה. אני חוזר לרימיני.‬
‫הייתי בצרפת. את זוכרת? בגלל העניין עם האי.‬
‫האמת שהולך ממש טוב.‬
‫מחר הם ייפגשו כדי להחליט...‬
‫כן, אימא. אכלתי.‬
‫כן, אכלתי כריך בתחנת הדלק.‬
‫כן, מכינים שם כריכים.‬
‫ממלאים אותם בדברים.‬
‫אני בסדר, אימא. אני...‬
‫רק רציתי להגיד שלום.‬
‫לא, אל תעירי אותו.‬
‫זה בסדר.‬
‫תמסרי לו את אהבתי.‬
‫ביי, אימא. לילה טוב.‬
‫זה מתאים לשני אנשים?‬
‫הכוונה לסירה. היא מתאימה לשני אנשים?‬
‫סירה…‬
‫זאת? כן, בטח...‬
‫זו הייתה דרך לומר לך שאני באה אתך.‬
‫אתי?‬
‫בסדר.‬
‫התקשרתי לשטרסבורג. הם אמרו שיש בעיה.‬
‫אימא שלך אמרה שאתה חוזר.‬ ‫חשבתי שתהיה כאן. תוכל להזדרז?‬
‫אני רואה... לא הבנתי...‬
‫תוכל להזדרז?‬
‫אני מצטער, אבל...‬ ‫-לא. אין ספק שאני לא מתחתנת.‬
‫אחרת לא הייתי כאן.‬ ‫אבל בבקשה, אל תגרום לי להתחרט על זה.‬
‫מוזר לראות את המקום ריק כל כך.‬
‫מוזר שאפילו כשהוא ריק כל כך, ‬ ‫הם עדיין שונאים אותו.‬
‫מה את חושבת שהם יעשו?‬
‫אני לא יודעת, ג'ורג'יו.‬
‫משהו להוכיח את הטענה שלהם,‬ ‫אולי מעשה סמלי.‬
‫תודה שבאת הנה איתי.‬
‫אתה יודע, עכשיו זה לא...‬
‫נראה כמו...‬
‫כמו דיסקוטק.‬
‫את סוף סוף מודה בזה!‬
‫לקח הרבה זמן!‬
‫אבל האם מה שאומרים הוא נכון?‬
‫מה אומרים?‬
‫שעשית את כל זה בשבילי.‬
‫טוב, שעשיתי את כל זה בשבילך...‬
‫אם אנחנו באמת רוצים לחזור ‬ ‫לראשיתו של הרעיון,‬
‫זה סוג של רעיון של... ‬ ‫חיפוש אחר חופש מוחלט,‬
‫אז זה תמיד...‬
‫גם כן מעשה סמלי.‬
‫כבוד גדול לארח אותך, אדמירל. ‬ ‫הספינות במקום.‬
‫אזרחים באי?‬
‫שניים, ג'ורג'יו רוזה ובחורה לא מזוהה.‬
‫מושלם. נחכה שרומא תאשר את המתקפה.‬
‫בואו נזוז. תטענו את התותחים.‬
‫אני רוצה להיות בבית עד הערב.‬
‫הנה הבר. כפי שאתה רואה, הוא כבר מצויד.‬
‫השנה הרישיונות מושהים,‬
‫אבל אפשר להפוך את המקום למסעדה בעתיד.‬
‫עכשיו, אם תוכל לחתום כאן,‬
‫כדי שאוכל לחזור לבית העירייה.‬
‫זהו יום עמוס מאוד.‬
‫תצטרך לספר לי איך קיבלת ‬ ‫את האישורים במהירות כזאת.‬
‫הכול מושהה כבר שנים.‬
‫מה קורה היום?‬
‫אומרים שהולכים לפוצץ את אי הוורדים.‬
‫אז אם תוכל לחתום עכשיו. עליי ללכת.‬
‫בוקר טוב לכולם. זהו זה.‬
‫העימות בין הממשלה האיטלקית ‬ ‫לבין מה שנקרא אי הוורדים...‬
‫נראה שחזרנו לימי משבר הטילים בקובה...‬
‫האם גם לאיטליה יהיה מפרץ חזירים משלה?‬
‫אי הוורדים...‬
‫היכנס.‬
‫"ממשלת חוף הים."‬
‫עבדנו עשרים שעות ביממה, כולל ימי ראשון,‬
‫וכאן, נראה כאילו שכבנו על חוף ים, השתזפנו,‬
‫ואכלנו ספגטי עם צדפות.‬
‫מה אני יכול לומר, ג'ובאני.‬
‫אנחנו תמיד מתלוננים ‬ ‫שזוהי מדינה עם זיכרון קצר.‬
‫לפחות הפעם זה פועל לטובתנו.‬
‫תקשיב, בדיוק חיפשתי את החתימה שלך כאן.‬
‫זו בדיחה?‬
‫סליחה, חבר'ה, אבל אני זה ‬ ‫שהמציא את מתיחת סוף העונה.‬
‫אני גם יכול להגיד מתי,‬ ‫לפני ארבע שנים, כשאלדו התפטר.‬
‫שלחנו לו הצהרת מלחמה לאלבניה.‬ ‫היית צריך לראות את הפנים שלו.‬
‫נהנינו מאוד.‬
‫ג'וליו בכה מרוב צחוק.‬ ‫את מי אנחנו מפציצים הפעם?‬
‫אי הוורדים, ג'ובאני. יש להשמיד אותו.‬
‫ואיך אתה מתכנן לעשות את זה?‬ ‫עם טילי קרקע-אוויר?‬
‫נתתי פקודות לחמש את האנדריאה דוריה.‬
‫אני צריך רק את החתימה שלך כדי לתקוף.‬
‫שלחת ספינת קרב מוונציה?‬
‫השתגעת?‬
‫ג'ובאני, אמרת לי לתקן את הבעיה ‬ ‫בכל דרך אפשרית.‬
‫ביקשתי ממך לפתור בעיה, לא לפוצץ את האי.‬
‫ולמען האמת,‬
‫אתה יודע מה הדבר הכי טוב בממשלה היוצאת?‬
‫שהיא כבר לא הבעיה שלנו.‬
‫אחרי הכול, זה רק אי, מקום של קיץ.‬
‫אם הם יפתחו שוב ביוני,‬ ‫זו תהיה הבעיה של הממשלה הבאה.‬
‫למי אכפת?‬
‫ג'ורג'יו רוזה פנה למועצת אירופה.‬
‫והסכימו לבדוק את המקרה שלו.‬
‫אתה יודע מה זה אומר?‬
‫אם הם יקבלו את ערעורו, ‬ ‫האי יהיה מדינה מן המניין,‬
‫במרחק צעדים מהקומוניסטים.‬
‫ואני אמור לחתום על הכרזת מלחמה?‬
‫ג'ובאני, אנחנו היחידים שנותרו ‬ ‫ויכולים לעשות משהו בנידון.‬
‫סמוך עליי.‬
‫ספינות מלחמה מקיפות את האי.‬
‫דבר לא חומק מעיניך.‬
‫חייבים לעשות משהו.‬
‫מה, חוץ מלשתות?‬
‫מצטער לאכזב אותך, ‬ ‫אבל הם לא יתנו ללאורה מדרה לעבור.‬
‫לא ללאורה מדרה,‬
‫אבל לכל השאר,‬
‫אולי כן.‬
‫מבצעים, משהו מתקרב במהירות,‬ ‫36 מעלות מזרחה.‬
‫איזה משהו?‬
‫אני לא יודע, הרבה דברים קטנים, כמו צי קטן.‬
‫סקי מים. זו תחרות סקי מים.‬
‫במהלך מבצע צבאי?‬ ‫-היא אושרה על ידי רשות הנמל.‬
‫לא אכפת לי! תעצרו אותם מיד!‬
‫הם שילמו דמי הרשמה לפני חודשים.‬
‫רשות הנמל לא תקבל אחריות או תחזיר את כספם.‬
‫בסדר.‬
‫תגידי להם שאנחנו מסתובבים!‬
‫נוימן, אנחנו מסתובבים!‬
‫רומא אישרה את המתקפה, אדוני.‬
‫מושלם. קרא לאדמירל, קדימה.‬
‫אדוני? יש לנו בעיה אחרת.‬
‫אמרתי לך שתחרות סקי המים היא רעיון טוב.‬
‫אני מצטער, ידידי. באמת.‬
‫נעים להכיר. אני נוימן.‬
‫נעים מאוד. גבריאלה.‬
‫אני ארגנתי את התחרות הזאת‬ ‫שמטרתה הייתה למנוע מבצע צבאי.‬
‫בפעם הבאה, נארגן אותה בסוף אוגוסט. ‬ ‫עכשיו קפוא!‬
‫אם אי פעם תהיה פעם הבאה.‬
‫נוימן כאן עכשיו!‬
‫תן לי לדבר אתם. כבר עברתי מלחמה.‬
‫סליחה, אני צריך להתלבש.‬
‫אז,‬
‫המטרה שלנו היום היא ‬ ‫לחסל את ערמת הזבל הזו...‬
‫אדמירל, יש לנו בעיה.‬
‫האזרחים באי התרבו.‬
‫מה זאת אומרת "התרבו"?‬ ‫הם לא חיידקים ארורים!‬
‫הם נסעו לאי עם תחרות סקי המים כתירוץ.‬
‫מר קריסי,‬
‫יש לך מזל שאתה צעיר כל כך.‬
‫אתה יודע מה היו עושים לך ‬ ‫בכבישים הנוראיים לבנגאזי?‬
‫אני מצטער, אדוני.‬
‫תכוון את התותחים ותירה שתי יריות אזהרה.‬
‫הם סתם ילדים רכרוכיים.‬
‫הם יברחו ברגע שיריחו אבק שריפה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫מה אתה אומר, רודי?‬
‫מי יודע.‬
‫"מי יודע"? אתה תמיד מדבר ‬ ‫על זה שהיית במלחמה.‬
‫לא חשבתי שהם יכוונו את התותחים.‬
‫הם רק מנסים להפחיד אותנו.‬
‫אני לא קונה את זה.‬
‫חיילים… כולם אותו דבר.‬
‫הם מאיימים, אבל אין להם אומץ ליר...‬
‫אדמירל, האזרחים עדיין מחזיקים ידיים.‬
‫הם קוראים תיגר עלינו, אדוני.‬
‫תירה קרוב יותר.‬
‫אדמירל, הייתי מייעץ שלא. זה מסוכן מדי.‬
‫תירה קרוב יותר.‬
‫טוב, אני מניח שטעיתי.‬ ‫כדאי שנלך עכשיו. לפחות ניסינו.‬
‫אני לא זזה.‬
‫רודי צודק. הם יורים בתותחים.‬
‫להישאר כאן זו התאבדות.‬
‫תחשבי על התינוק.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫מה לגבי "האזרח הראשון מלידה"?‬
‫לא ירדת מהעניין הזה?‬
‫אלה היו שטויות, בדיחה!‬
‫ג'ורג'יו, תקשיב, אני יודע שחיילים...‬
‫היה טוב להכיר אותך, רודי.‬
‫שלח את הפושטים.‬
‫תקשיבי...‬
‫בקשר לטלוויזיה של אבא שלך אז,‬
‫אני מצטער.‬
‫מעולם לא התנצלתי.‬
‫זה בסדר. למי אכפת?‬
‫מה שחשוב זה לשנות את העולם.‬
‫או לפחות לנסות.‬
‫- מועצת אירופה הכריזה‬ ‫שהיא לא יכולה לדון בסכסוך -‬
‫- בין המדינה האיטלקית ‬ ‫לבין רפובליקת הוורדים החופשית -‬
‫- מאחר שהאי היה מחוץ למים אירופיים, -‬
‫- ובכך, הכירו בו בעצם כמדינה עצמאית. -‬
‫- כדי למנוע מאירועים דומים להתרחש שוב, -‬
‫- האו"ם הזיז את גבולות המים הבינלאומיים -‬
‫- משישה ל-12 מיילים ימיים ‬ ‫בכל רחבי העולם. -‬
‫- עד היום, השמדת אי הוורדים -‬
‫- היא הפלישה הראשונה והיחידה‬ ‫של הרפובליקה האיטלקית. -‬
‫- ג'ורג'יו וגבריאלה בילו ‬ ‫את שארית חייהם יחד. -‬
‫תרגום כתוביות: טל לוריא‬