Downloaded from YTS.MX
Dame i gospodo,
Official YIFY movies site: YTS.MX
molim vas pozdravite... Rob Schneidera.
Hvala najljepša. Hvala ti Salt Lake!
Vi to možete! Kako ste?
Znate li što sam nedavno shvatio?
U godinama sam kad... Nije da me seks manje zanima,
ali me jednako zanimaju i kolačići.
Znate što mislim?
„Kakvi su ono kolačići?
Možeš li pomaknuti sise? Blokiraš mi kolačiće. Da.“
Kolačić pod sisom. Taj kolačić. Dva takva.
Najljepša hvala. Hvala.“
Ljudi u dvadesetima, tridesetima, ne kuže to.
Tim ljudima odjednom sine, „Idemo se naroljati!“
„Hoćemo se naroljati?“ „Da, idemo se razbiti.“
Ne, ne želim se naroljati.
Ne želim. Ne. Nije zabavno.
U pedesetima sam.
Dobro se osjećam samo dva dana u mjesecu.
Zašto bih sjebao i ta dva dana?
Ako se želim sjebati u ovim godinama, pojest ću malo sira, kužite?
Kakav je to bio sir?
Camembert s tartufima?
Dobro, vrijedilo je, ali sranje.
Sad sam sjeban.
Od žene sam za Božić dobio članstvo u teretani. „Baš ti hvala, draga.“
I otišao sam tamo,
i vidio sve te starce. Vježbali su,
i... bili totalno nabildani.
To izgleda čudno, znate.
Ne želim takve mišiće.
Jednostavno ne želim izgledati kao zadnje govno.
To mi je cilj. Daj mi osobnog trenera,
koji nije „zadnje govno“.
Gledam te starce, i totalno su nabildani.
Ali izgledaju čudno.
Nešto ne valja. Pomislio sam da je zbog mišića.
Onda sam shvatio.
Ne bi trebali bildati kad ostarite,
jer vam se koža previše nategne.
„Vidi kako sam nabildan!“
Da, ali vidim tvoje srce.
Obuci majicu.
Povraća mi se.
Ali...
najviše volim kad moja žena odlučuje
što mi više ne treba.
„U ovo ne staneš više. Ovo je užas. Ne možeš ovo nositi.“
Nije Meksikanka. Ali ovako je zabavnije.
Zabavnije je.
Možda i jeste. Ne znam.
Jednostavno... imam sumnje. Nisam 100 % siguran.
„Ovo ne nosiš više. U ovo više ne staneš.“
Moja je žena bacila sve moje trenerke.
Pitao sam, „Zašto si bacila sve trenerke?“
„Jer ti trenerke lažu!“
To su lažovi, te trenerke.
Ne znaš koliko si se udebljao.
Ne znaš,
sve dok jednoga dana obje vezice ne iščeznu.
Tada si već debeli slon!
I već je prekasno! Pa sam ih bacila!“
Ipak, u pravu je. Ako ste u 50-ima i muškarac ste,
opasno je nositi trenerke. Jeste.
Opasno je. Previše je jednostavno izvaditi kurac.
Desilo mi se da sam izvadio kurac.
Na pola puta do toaleta.
Onda me nešto omelo...
Čujem ženu kako viče,
"Što radiš s kurcem vani?" Nisi još ni u toaletu!"
„Nisam znao da Olive Garden ima bar sa salatama.
Imaju i...“
Ali imam ja svojih problema.
Imam trogodišnjakinju jer sam totalni idiot.
Nisam to pažljivo promislio. Uopće.
Ušao sam, bez razmišljanja...
Nisam pažljivo promislio.
Jako je slatka.
Imamo i sedmogodišnjakinju, moja žena i ja, i...
Žena mi je bila malo stroga prema njoj
kad smo je učili na kahlicu.
Bila je stroga. Rekla je...
Držat ćemo joj noge dok je na kahlici.
Zatvoriti vrata, da ne može izaći. I naučiti je na kahlicu.
Dan vrištanja, i to je sve. Držat ćemo joj noge.
Stavi čepiće za uši, ili što god trebaš dok vrišti.
Bilo je užasno, ali imala je pravo. Jedan dan, i to je to.
Ali rekao sam, „Znaš, za novu bebu, neplanirano dijete,
ne moramo...
Neka ona sama odluči kad je spremna.
Možda manje okrutnosti ovaj put. Možda?“
Pustili smo da odluči kad je spremna.
Sada su joj tri godine,
i... još nije odlučila da je spremna. Nije.
Neki dan mi je rekla, „Tatice, presvuci me, molim te.“
Odgovorio sam, „Što?
Što?"
„Tatice, presvuci me, molim te.“
Rekao sam, „Madeleine,
ako si dovoljno pametna da me pitaš na dva jezika,
onda ćeš znati smjestiti guzu
na onu kahlicu i obaviti što trebaš.
Dobro? U redu?
Znaš, tvoje pelene su veličina šest. Da.
Veličina sedam ne postoji.
Znaš li zašto?
Jer bi do tada već trebala shvatiti ovo sranje.
Nema većeg broja. Ne znam što reći.
Ne savladaš li kahlicu,
morat ćeš posuditi pelene od bake. To je sve što imam za reći."
Kužite.
Moja žena voli našu djecu,
i... zato mi ne dopušta da budem zadužen za previše stvari.
Ipak, neke stvari mi dođu automatski da o njima odlučujem.
Uglavnom spavam
na strani kreveta odmah do vrata.
Kad moja sedmogodišnjakinja želi doći spavati sa nama,
ja moram odlučiti treba li to zaista.
Jer, znate, ona dolazi da ostane.
Nosi svoj mali jastuk i svog zeku.
I neće reći, „Bok, kako ste?
Samo sam u prolazu. OK, nazad u krevet."
Ne, ona dolazi na cijelu noć!
Priđe mi, ja je pogledam i kažem, „Hej, što ima?“
Ona će, „Moram doći spavati s vama.“
„A zašto? Imaš svoj krevet. Zašto?“
„Imala sam noćnu moru.
Žao mi je. Moram se uvući.
Moram se uvući kod vas."
„Ne može. Treba mi više informacija. Pričaj mi više o toj noćnoj mori."
„Dinosauri.
Moram se uvući kod vas."
„Opa. Dinosauri što?"
„Progone me."
„Dobro, dinosauri te progone.
Nije dovoljno zastrašujuće. Vrati se u krevet. Hajde."
Nije zastrašujuće.
Ne proždiru ti lice!
Nije dovoljno zastrašujuće da mi poremeti cijeli noćni san.
Jer to je ono što čini, sjebe mi san.
Ne spava kao anđeo, poput mene.
Ona se cijela raširi...
Ne treba mi to sranje.
E sad, imam alergije,
što znači da oko šest ujutro,
kihnem oko 20 puta.
Da nemamo donji kat, bio bih razveden.
Ovo mi je treći brak.
Ne želim se više razvoditi, kužite?
Živim u Hollywoodu, i to je jedan od razloga...
Ovaj brak mora uspijeti...
jer mi se sviđa naša kuća.
Kužite? Lijepa je to kuća.
Ima grijane podove u kupaonici. Jebeno dobar osjećaj.
Ne želim to izgubiti. Jebote!
Bolje da skužim o čemu ta luda žena govori.
„Što si rekla, dušo? Da!
Pogledajmo sve škole."
Znači, silazim dolje i kišem.
Idem kihati na donji kat.
Tako ja... A moja žena će, „Još uvijek te čujem!!
Ali...
Vratim se ja... Vratim se gore,
gdje Miranda
već spava na mojoj strani kreveta.
Pomislim, „Ne želim se ovim baviti.
Zaboravi. Pronaći ću drugo mjesto za spavanje.
Odem u drugi dio kuće, gdje još nisam bio.
Kužite?
„Jebote, nisam znao da tu postoji soba.
Cijelo jedno krilo."
Otvorim ja ta vrata,
i skužim da me žena pretekla.
I već spava na kauču.
Pomislim, „A što sad".
Uđem u krevet s njom. Kada ste u pedesetima,
ne možete odmah ponovno zaspati.
To traje jedno vrijeme.
Kad sam u krevetu sa ženom i ne mogu spavati,
počnem je, znate,
malo pipkati. Samo malčice.
-Samo malo, znate. -„Da, stari!"
Nadam se da će jednoga dana možda reći, „Znaš, to je dobra ideja."
Kužite?
Nije se dogodilo, ali treba pokušati.
Moraš to izbaciti. Moraš pokušati.
Uglavnom, dok je tako pipkam, primijetim
da je mekša nego inače.
Samo malo mekša. Ali neću suditi.
Možda je zbog tople kupke. Što ja znam.
Ali i njezine grudi su čudne.
Tada pomislim, „Postoji šansa
da ovo nije moja žena.“
Izađem iz kreveta,
odjurim u kupaonicu, gdje ugledam svoju ženu,
kako spava u stolici.
„Dušo, probudi se.“ Ona će, „Što je bilo?“
„Mislim da sam možda napastovao tvoju majku."
I tako...
Odgurnula me. I pitala mamu,
„Zašto mi nisi ništa rekla?"
A mama odgovori, „Znaš da ne razgovaram s tim idiotom!“
I tako...
Reći ću vam malo više o sebi.
Azijac sam. Mama mi je Filipinka.
I... to je obično kad
jedna osoba iz publike kaže...
Svejedno... Ovaj put ne.
Miješane sam rase.
U ovo doba raznolikosti, svi se trgaju, kao,
"Zaposlimo Azijce. Zaposlimo Afroamerikance.
Zaposlimo žene. Raznolikost."
Dakle, ja sam Azijat, ali nedovoljno da mi to danas može pomoći.
Totalno sranje.
Zovem se Rob Schneider. A ne, recimo, Rob Akabonaito.
Sranje!
Polu-Azijac sam. Sigurno ste pomislili,
„Znam da je nešto s njim. Što je to dovraga?
Što je točno s njim?“
Teško je. Majka mi je iz Azije. Ne preporučujem to.
Strogi su. Bilo mi je teško, znate.
Nisu mi kao djetetu govorili,
„Tako si dobar. Sjajno se provedi. Tako si pametan.
Tako si dobar. Možeš biti sve što poželiš."
Bio sam odlikaš.
Rekao bih, „Dobio sam pet.“
Ona bi odgovorila, „Pa što? To ti je posao.
Pametan si. Nisi idiot. Daj.
Što je? Što želiš? Želiš li kolačić za to?
To je posao. To se od tebe očekuje.
Želiš li nešto više, daj više.
Mene ne čuješ da kažem, „Cijeli dan kuham i čistim.
Što ću dobiti za to?"
Ne. Ti odradi svoj posao, ja ću svoj.
Održavajmo odnos lijepim i hladnim. To je to, u redu?“
Tako je i bilo.
Iz djetinjstva se najviše sjećam kako mama urla na mene.
Kad me htjela zaštiti ili slično, rekla bi,
„Vidiš što se desi, ha?
Pao si. Vidiš što se desi, ha?
Ne trči po kući. Vidiš što se desi?
Ozlijedio si se. Vidiš što se desi?
Slomio si to. Ne divljaj. Vidiš što se desi?
Ha? Srušio si to. Vidiš što se desi?
Jednom smo igrali košarku tri kilometra dalje od kuće.
Netko je izvrnuo gležanj. Odjednom, čujem, „Vidiš što se desi?“
„Stari, to je tvoja mama gore na planini.“
„Vidiš što se desi?“
Odrastao sam u San Franciscu.
Prvi posao dobio sam na Chang and Chow's 76
benzinskoj pumpi.
Plaćali su nas subotom.
Tada banke nisu radile subotom.
Gotovina. Subotom bi nam isplaćivali gotovinu.
Onda bi nas odveli na kinesku hranu,
dali nam pivo, igrali bismo poker,
te izgubili sav naš novac.
Radio sam dva tjedna i onda odlučio „Nikad više.
Otišao nam sav novac, Bobe, na jebenu kinesku hranu."
O ovome se radi.
Kinezi su komunisti već 71. godinu,
ali su kapitalisti već 2000 jebenih godina.
Dobro? Da, tako je.
Želite li u kineski restoran nakon emisije? Naći ćemo mjesto.
Čak ako su i zatvoreni, i kažu...
„Žao nam je, zatvoreni smo.“
„Imam 500 ljudi.“
„Aha, onda smo otvoreni.“
Uđite. Upravo služimo ponoćni specijalitet.
Imamo ponoćni specijalitet.
Tako je. Otac mi je bio Židov.
Na Božić smo uvijek jeli kinesku hranu, jer se Kinezima jebe za bilo koji praznik.
„O da, otvoreni smo na Božić. Dođite!
Da, cijeli dan. Samo dođite.
Ne, jebeš Isusa! Samo dođite, otvoreni smo.
Moramo li bankrotirati jer se rodio toga dana?"
Poput riba u akvariju, ne znaju koji je dan.
Jednostavno ne znaju.
Samo još jedan utorak za njih.
Ubili su predsjednika?
Danas nudimo dva-za-jedno.
Specijalitet povodom atentata.
9/11? Dođite, imate izbor.
Devet vrsta mesa, 11 vrsta rezanaca.
Nudimo 9/11 specijalitet.
Znam da je tužno. Plačemo. Tužno je.
A onda ogladnimo!
Naručimo kineski omlet, prženu svinjetinu, rezance u woku ili tavi, kuhane rezance.
I na kraju, naravno wonton rezance.
Da, dobro.
Naručimo još govedinu u umaku od ostrige.
Imamo još jednu narudžbu.
Govedina u umaku od ostrige.
To nije rasistički; to je točno.
Vrlo točno, vrlo.
Ne.
Morate shvatiti.
Koliko je vama teško govoriti kineski?
Kinezima je jednako teško govoriti engleski.
Zaglavi se u grlu i moraju ga izvući.
„Govedina u umaku od ostrige!
Govedina! Umak od ostrige!“
Znate li što nikad ne vidite u Americi? Beskućnike iz Azije.
Nema tog sranja.
Azijati su odlučili, „Ne, jebeš to. Ni govora.“
Smislit ćemo nešto drugo.
Obradit ćemo dio tijela kojem nitko ne želi prići,
poput nožnih noktiju. Sredit ćemo ih sve.
Sredit ćemo nožne nokte. Skinuti vam to sranje s leđa.
Depilirati vaš anus.
Bez uzmicanja.
Izbijelit ćemo vaš šupak. Naravno, zašto ne?
Kad ste već tu.
Zašto vam ga ne bi izbijelili? Za 25 dolara.
Masirati vas, izdrkati vam, uzeti vaš bijeli, vražji novac.
Hajde, više!
Kad si na vrhuncu, svrši na drugu stranu.
I za mene je ponižavajuće. Hajde. Dobro.
Najdraži su mi Korejci, još jedna marljiva skupina ljudi.
Marljivi Korejci.
Osim ako govorimo o korejskom roštilju. Tu je malčice lijeno.
Odete na korejski roštilj,
"Dobrodošli na korejski roštilj. Izvolite.
Pazite, vrući ugljen. Jako vruće.
Vruće. Vrući ugljen.
Vruće. Pazite, vrući ugljen.“
„Dobro, razumijem. Ugljen je vruć.
Kako ovo funkcionira?“
„Evo vam sirovi filet mignon. Izvolite. Sirovi filet mign...“
„Što ću s njim?“
„Skuhajte ga.“
„Vama plaćam večeru.
Vi ga skuhajte.“
„Ne, vi ga skuhajte.“
Ne čini li se pomalo lijeno?
Ne bih volio posjetiti korejski kupleraj.
„Dobrodošli u korejski kupleraj. Samo izvolite!
Tu je soba. Popušite samom sebi.
Sebi samome!
Onda dođite u ovu sobu.
I dobro se izjebite.
Isplatit će vam se, ova soba.
Nakon toga se istuširajte i gubite odavde.
Zašto ostajete tako dugo?
Imamo i druge stranke.“
Takeru Saito, dame i gospodo.
Hoćeš li nešto odsvirati?
Drago mi je, da su se kao društvena skupina,
muškarci konačno suočili sa svojim groznim ponašanjem.
Neke su stvari namjerno zaboravljene tijekom ove cijele epizode,
zaboravili smo na muškarce i njihovo ponašanje.
Istina je da su muškarci...
svinje, znate?
Rekao bih da muškarci imaju potencijal svinje.
Ja sam muškarac. Imam potencijal svinje.
Ako mi žena kaže,
„Hej, možeš se ljubiti s mojom najboljom prijateljicom,“
Ne bih to učinio,
ali bih pitao,
„S kojom?“
Nisam ja Isus.
Imam potencijal svinje.
Bio sam u Starbucksu. Pogledao sam prema početku reda.
Vidio sam lijepu djevojku izloženih prsa, i pomislio,
„Bilo bi kul otići do nje i...“
Ali ne napravim to.
Jer znate što se mojoj glavi čini bolje?
Da mogu naručiti cappuccino
bez da se registriram kao jebeni seksualni prijestupnik.
-„Cappuccino, Rob, silovatelj“ -„Ovdje, molim. Hvala.“
Svi muškarci imaju potencijal svinje.
Sad ću izdati sve muškarce ovdje.
Žao mi je, ali hoću. Dame, tipovi s kojima ste tu,
bez obzira da li ste u braku jednu, pet, deset ili 20 godina,
bez obzira imate li djecu i unuke.
Prvi put, kad je osoba s kojom se nadate provesti život,
prvi put kad je izašao s vama,
taj prvi put,
želio je samo seks. To je sve što je želio.
Da je bio samo seks,
bila bi to najbolja noć ikad.
Nemojte me krivo shvatiti, dame.
Volimo vas zbog vas, jer ste čudesne. Zaista jeste.
Promijenile ste nas. Uspjele ste!
Nevjerojatne ste.
Ali prvi put, želio je samo seks.
To je sve što je želio.
Žao mi je, muškarci traže... seks.
A, ako se desi veza, jebiga, nosit će se oni i sa time.
Ne traže vezu.
Ali završe u njoj ne znajući kako se to dogodilo.
„Što? Želiš li najprije nešto pojesti?
Da, pojeo bih nešto.
Naravno.
Kod tvojih roditelja, zaista? Uh.
Dobro, u redu.
Vješaš li to svoje stvari u moj ormar?
To radiš? Super, sve povješaj.
Ne želim da se zgužvaju. Ne želim da...
Čini mi se da sam upao u ovo. Kako se to dogodilo?
Mislio sam da je samo jebem.“
Suprotno tome, žene traže vezu,
a ako se desi seks, jebiga, nosit će se one i sa time.
„O, Bože, evo ga. Bože moj.“
Idemo.
Bože moj.
Hej.
Što si rekao? Što?
Da se okrenem?
O, to se događa.
Što? Da te gledam?
Gledam te. Gledam te. Gledam...
Fuj, to je bilo odvratno! Bože moj!“
Postoje žene koje su izuzetak.
„Gdje je kurac?“
To su žene koje tražim, ali one rano odu.
Moraš doći prije osam ujutro.
Djevojke koje vole kurac? Otišle su. Kvragu.
Sranje. Opet sam ih propustio.
Ali vrlo rano u vezi, dečki provode emocionalnu matematiku.
Kažu nešto poput, „Dobro, totalno sam lud za njom.
Ne mogu izdržati kad nisam s njom.
Ali, koliko ću rada morati zaista uložiti u ovo?
Pokazuje li ona svoju pravu ludu stranu, ili ima još jedna luda strana?“
„Gdje si dovraga bio?
Vidjela sam tvoj telefon! Koga jebeš u Park Cityju?“
Ili gdjegod.
Kada će to izaći?
Je li me lagala svo jebeno vrijeme?
Jer ja njoj jesam lagao svo jebeno vrijeme.
Nemam pojma tko sam.
I onda uskoče.
Obavežu se.
Učine to jer su apsolutno ludi za vama.
To je to, znate.
Mi smo jednostavni.
Samo želimo ženu koja nas izluđuje,
s kojom moramo biti, za kojom smo potpuno ludi.
Ljepota ima svoje mjesto.
Ljudi mi cijelo vrijeme govore, „Robe, žena ti je previše lijepa za tebe.“
„Pa znate, za tim sam i išao.“
Znate već. Sviđaju mi se ove.
Ljepota ima svoje mjesto.
Ljudi to vole čuti. „Kakvo lijepo dijete! Prelijepo.“
Ne žele čuti nešto poput,
„Joj meni.
Što se dogodilo?
Bio je požar?
Zadržaćete ga? Trebali bi.
Zadržite ga na neko vrijeme.“
I onda frajer uskoči u tu vezu.
Zanimljivost o muškarcima je ta,
da oni u vezi funkcioniraju proporcionalno,
ovisno koliko ih privlačite.
Na primjer, ako je muškarac sa ženom
koju smatra jednako privlačnom kao što je on,
bit će posvećen, imat će vremena,
uložiti trud, brigu u vezu.
Ono što je čudno jest, da ako je sa ženom
za koju zna da je van njegove lige,
trudit će se još više.
Recimo da frajer izlazi s modelom Victoria's Secret.
Bilo bi ovako, „Što je bilo dušo? Što?
Reci mi.
Ne možeš pronaći ključeve od auta?
Ne brini!
Idemo jednostavno kupiti novi auto!
Da, sve ću papire ispuniti!
Da, idi sredi nokte, idi na masažu. Ne, zaista.
Naći ću dodatni posao.
Ne moram ni spavati. Udala si se za snagatora.“
Ako pak muškarac osjeća da je jednako privlačan
kao njegova žena,
„Što je bilo dušo? Što?
Ne možeš pronaći ključeve od auta?
Izgleda da ćeš morati pješke.
Mislim...
ustvari ti pomažem.
Možda se, hodajući prema kući, sjetiš gdje su vražji ključevi.
Trenutno sam na poslu!“
Ako je Victoria's Secret model,
„Što je bilo, dušo? Reci mi.
Ostavila si djecu u šoping centru?
Možemo napraviti još djece.
Naravno, da možemo. Bit će ludo!“
Ako muškarac osjeća da je jednako privlačan
kao njegova žena,
„Što je, dušo?
Ostavila si djecu u šoping centru?
To je jebeno glupo, zar ne?
Pa da, sada su samnom.
Neće valjda zvati tebe koja si ih tamo ostavila.
Ispali bi glupi.
I pronašli su vražje ključeve od auta!
Trenutno sam na poslu!“
Ako je Victoria's Secret model,
„Što je bilo? Što je, dušo?“
Ubila si moju majku?
U zadnje vrijeme osjećala se grozno.
Netko je morao nešto učiniti.
Hvala ti.
Volim te.“
Ako muškarac osjeća da je jednako privlačan kao njegova žena,
„Što je dušo? Što si učinila?
Ubila si moju majku?
U zadnje vrijeme osjećala se grozno.
Netko je morao nešto učiniti.
Hvala ti.
Volim te.“
Hvala vam.
Bit ću iskren s vama.
Moja žena se htjela razvesti.
Zajedno smo deset godina.
Htjela se razvesti svaka tri mjeseca u tih deset godina.
To će se ponoviti za dva tjedna. Znam to.
Navikao sam. Nosim se s time. Prestar sam da odustanem.
Teško je biti u braku s nekim tko je mlađi,
jer oni još uvijek imaju... nadu.
Zar ne?
Teško je to eliminirati.
Nakon dvije godine braka, žena mi je rekla,
„Ne ide na bolje.
Rekao si da će biti bolje, ali nije.
No mejor. Nije bolje.
Zašto sam još tu, ha?
Gubim svoju mladost. Zbogom, mladosti. Zbogom.“
Odgovorio sam, „Dušo, moraš izgurati krizu.“
Prve tri godine.
Kad ih izguraš, bit ćeš sretna što si ustrajala. Prebrodila krizu.“
Nakon tri godine, „Dobro, prebrodili smo krizu.
Ali nije bolje, no mejor. Zašto sam još tu
i gubim svoju mladost?“
„Pa, dušo, zapravo ti nisam rekao.
Kriza u stvari traje pet godina.
Tad već imamo zajedničku prošlost.
Pet godina. Hvala Bogu da nisam odustao.“
Nakon pet godina,
„Dobro, sad imamo povijest.
Ali nije dobra povijest.
No mejor. Zašto sam još tu?
Još više mladosti izgubljeno. Zbogom, mladosti.“
U tom trenutku morao sam joj reći, „Dušo, lako je odustati.
Možeš odustati odmah. Ja te ne mogu zaustaviti.
Možeš lako naći drugog. Lijepa si, sjajna si, nevjerovatna si.
Mlada si. Još uvijek imaš svoju mladost.
Naći ćeš drugog u tren oka.
Onda ćeš imati isti odnos s njim
kao i samnom i opet će ti dosaditi.
„Kad će biti bolje? Moja mladost!“
Onda ćeš napustiti tog tipa. A lako ćeš naći drugog.
Sjana si, lijepa si, nevjerovatna si. Naći ćeš drugog u tren oka.
Onda ćeš imati isti odnos s njim
kao i s prethodnim, kao i samnom.
Ili ćeš shvatiti
da svi problemi koje imaš nemaju nikakve veze samnom.
Probaj to shvatiti.
Mogu te učiniti sretnijom. Ne mogu te učiniti sretnom.
Odgovorna si za svoju vlastitu sreću.
Možda ne shvaćaš, dušo, da sam ja tvoj princ.
Možda nisi mislila da će tvoj princ
izgledati poput mene,
biti star i nizak poput mene, ali ja jesam tvoj princ."
Još joj nisam rekao taj zadnji dio, ali sam jebeno blizu. Kužite me?
Svatko od nas treba pronaći svoju sreću,
a druge činiti sretnijima.
To je naš zadatak.
Nemojte ih učiniti nesretnijima.
Učinite ih sretnijima.
Razumijevajte ženu, slušajte što vam govori.
Nemojte raditi ono što ona kaže, jer ona to ne misli,
ali shvatite što dovraga zapravo govori.
Žene pričaju u šiframa,
a na nama je da shvatimo koji je kod
za ono najzdravije u vezi.
Kao kad meni žena kaže,
„Idem dolje po malo vode,“
ono što ustvari kaže jest, „Idi dolje i donesi mi malo vode.“
Kad ja pitam, „Hoćeš li da ti ja donesem?“
ono što ustvari kažem jest, „Ne tjeraj me da idem po vodu.
Dolje je prokleto hladno.
Nisam odjeven.
Trebao bih obući hlače.“
Kad mi žena kaže,
„Baš sam umorna,“
ono što ustvari kaže jest, „Miči taj kurac od mene!“
Osjećam ga na leđima.“
To izgleda grozno. Žao mi je.
I muškarci pričaju u šiframa.
U kasnim satima, pričaju u šiframa.
„Dušo, smeta ti ako smanjim grijanje?
Samo malo?
Grijanje, samo malo?
Smanjiti grijanje samo malo?“
Ono što ustvari govore jest, „Mislim da ću umrijeti!
Zadnja četiri sata ležim na kuhinjskom podu.
Već sam gol. Ne mogu skinuti i kožu.“
Žena će mi reći,
„Osjetila sam najučudniju stvar u noći.“
„Što to?“
„Kao da hladan zrak puše u mene.“
Morao sam reći, „Pa, to je grozno.
Tko bi to želio dok spava?
Lijep, hladan povjetarac koji lagano puše po tijelu.
Provjerit ću prozore.“
To sam rekao.
To nije ono što sam htio reći.
Htio sam reći,
„To je bila jebena klima!“
Zaspala si, a ja se iskrao i upalio jebenu klimu
jer sam se topio!
Imam 20 kila više od tebe!
Ti bi mogla spavati u džemperu.“
Mogao bih biti bolji. Činiti više.
Iskreno, naši izlasci su sranje.
Žena s kojom si u vezi, daje ti sve.
Njen život, njenu mladost.
Posveti vam svoj život.
Ženama to treba.
Žele se osjećati posebnima, znate?
Ponovo sam sjebao Božić. Ispričat ću vam tu priču.
Čekao sam do kraja večeri.
To nije bilo dobro.
Moja žena je već bila u krevetu, spremna da zaspi.
A ja sam tad odlučio biti romatničan.
Uvukao sam se u krevet,
i rekao, „Dušo...
Da, to si ti. To si ti. Dobro je.
Da. Dobro. To sam savladao.
Dušo, Sretan Božić.
Hoćemo se malo maziti?
Božić je.“
„Sretan Božić.
Ne."
„Ali, Božić je.“
„Ne zanima me.“
„Ti ne moraš ništa raditi.“
„Što to znači?“
„Hvala ti na ponudi. Ne, hvala.
Ali, hvala ti.“
„Molim te.“
„Da ti kažem malo o mom danu. može?
Dok si ti još spavao,
ja sam ustala, zamotala sve poklone za cure.
Zatim, dok si bio na svom jebenom telefonu,
ja sam ih obukla za zabavu.
I dok si još uvijek bio na jebenom telefonu,
ja sam kuhala za zabavu.
Dok smo otvarali poklone,
ti si se pretvarao da snimaš, ali si još uvijek tajno bio na telefonu.
Otvorili smo poklone, igrali se.
Nakon toga, sam ih okupala,
pročitala im priču i stavila ih na spavanje.
Onda sam se ja otuširala.
I sad sam spremna za spavanje.
A ti, poslije svega toga,
očekuješ da me uzbuđuje pomisao na seks s tobom,
i da poslije opet idem pod tuš?
Hvala. Ne, hvala.“
„Dosad je moglo biti već gotovo.
Ozbiljno, moglo smo već završiti. Najozbiljnije.
Prije cijelog dijela o tuširanju,
ja bih već davno završio. Nismo ni trebali ništa...“
„Ne. To je tvoj problem, ne moj.“
Bit ću iskren. Znači...
Bio sam malo napušen.
Ali bila je medicinska trava.
Medicinska. Trebao sam je.
Nisam imao gaće na sebi. To je vjerojatno bitno spomenuti.
Otišao sam dolje do hladnjaka, otvorio ga,
vidio na pola pojedenu pitu od ranije.
Vidio sam i šlag.
Nikad prije ili poslije nisam ovo učinio.
Uzeo sam šlag i napravio ovo...
Sat ranije uzeo sam Viagra tabletu.
Nisam znao kuda će to ići, ali pogledao sam u hladnjak, i vidio...
da ima nešto kokosovih pahuljica. Pomislio sam, „O, da.“
I dobro su se držale.
Ne sve, ali dovoljno.
Pomislio sam...
„Tu unutra mora biti i čokoladnog čipsa.
Uvijek ima čokoladnog čipsa.“ I našao sam ga,
u istom hladnjaku!
Uzeo sam ga i posuo i njega.
Veiki komadi su otpali, ali su mali ostali.
Najmanji. To je ključ svega, najmanji komadi.
Rekao sam, „Ako u ovom hladnjaku ima i karamele,
umrijet ću od sreće.“
I bilo je i karamele! Bilo je i karamele!
Uzeo sam karamelu, i krenuo ovako, „Robbie!
Robinator!
Roberino!
Robbie!
Robster!
Robbie!“
I koga vidim da dolazi iza ugla?
Moju ženu.
„Ajde dobro.
Mislim da moram probati malo toga.“
„Napravi si svoje!"
Najljepša vam hvala. Hvala vam.
Hvala.
Dobro.
Dame i gospodo, imam poslasticu za vas,
ali je to više poslastica za mene.
Jedna i jedina, moja kćerka,
Elle King.
Hvala vam.
Nekad sam bio Rob Schneider,
sad sam otac Elle King.
I volim te.
Nikad nismo pjevali zajedno u javnosti,
pa sam pomislio da bi večeras bila dobra prilika za to.
To mu je jedna usluga.
-Prihvaćam. -Možeš ti to!
Vesela je pjesma.
Klaun boje slatkiša Zovu ga vilenjak
ušulja mi se u sobu svaku noć
samo da pospe zvjezdani prah
I šapne mi
„Snivaj mirno
sve je potpuno u redu“
Zatvorim oči
I usnem
U magičnu noć
Nježno izgovorim
tihu molitvu
baš poput sanjara
Te utonem u san
da bih sanjao slatke snove o tebi
U snovima
Ja hodam
uz tebe
U snovima
ja pričam
s tobom
Pred samu
zoru
Budim se
A tebe nema
Nemogu si pomoći
Ako zaplačem
Sjetim se
da si se oprostila
Baš je šteta
Što se sve ove stvari
Mogu desiti samo
U mojim snovima
Tvoj red, srce.
Samo
u snovima
U prekrasnim
Snovima
Prekrasna si. Hvala ti.
Vi to možete!
Cijelu noć!
U SPOMEN NA DR. RENEA LAPIDA I RAYMONDA FRANCISA
-Želiš li ih pozdraviti? -Bok!
Bok. Zovem se...
Dobro. Dat ću...
Bok, svima.
Puno vam hvala. Ovo je moja obitelj.
Volim vas. Najljepša hvala.
Puno mi to znači. Volimo vas.
Puno vam hvala.
Prijevod titlova: Jana Kohut