Downloaded from YTS.MX
[Alaize taler fransk] Det er sjovt,
Official YIFY movies site: YTS.MX
for når man ser den sidste nye Avengers-film fra Marvel,
så er det et hold
af superhelte...
...der forsøger at redde
menneskeheden,
redde
folk,
og som kæmper
for succes.
Vi minder meget om dem.
[motiverende musik spiller]
[Alaize] Vi er alle superhelte...
...for vi har alle oplevet en tragedie.
Vi har alle oplevet ting,
der har forhindret os i at opnå succes.
Og der ligger vores styrke.
Livet er en kamp.
Vi forsøger at redde verden.
[Gonzalez taler engelsk] OL er der, hvor helte skabes.
De Paralympiske Lege kommer heltene til.
[motiverende musik spiller]
EN ORIGINAL DOKUMENTAR FRA NETFLIX
[Bebe Vio] Da jeg var 12, var jeg spejder.
Man fik et kælenavn.
De kaldte mig Rising Phoenix.
For Føniks kan leve og dø og brænde og leve igen.
Min spejdertrop så mig på hvert trin,
de så mig leve, brænde, dø og derefter leve igen.
Da jeg var barn, sagde min træner til mig:
"Det er paradiset,
og paradiset hedder De Olympiske Lege.
Du skal bare arbejde hårdt hver dag, så godt du kan,
for at komme med til OL."
Så jeg drømte om OL.
Det blev PL i stedet, som næsten er det samme.
[utydelig snakken]
Da jeg var 14, var jeg fakkelbærer
og repræsentant for PL-deltagerne.
[folk klapper og hepper]
[Gonzalez] Hvis man ser på PL's historie,
er det gået op og ned,
nogle var gode, andre mindre gode.
Hvis vi skulle vælge et sted, hvor vi havde chancen for succes,
var det London.
Det er vores fødested og det land, der dannede PL-bevægelsen.
Man lavede arrangementer og var kreative og udfordrede stereotyperne.
Og London er verdens hovedstad.
[journalist 1] Arrangørerne af London 2012 begyndte at forberede PL.
[journalist 2] Ifølge organisationen Mencap
er antallet af hadforbrydelser mod handicappede rekordhøjt,
og derfor er alt, der ændrer indstillingen til handicap, vigtigt.
[Gonzalez] Da jeg sagde til nogle kolleger,
at jeg skulle til et interview om PL,
sagde de fleste: "Involver dig ikke.
Det er sport for folk med handicap.
Det er for kompliceret og ikke rigtig sport."
[journalist] Alle øjne hviler på verdens PL-deltagere,
når deres symbol erstatter de fem ringe.
Under OL, fire-fem dage inden legene sluttede,
dukkede der pludselig en masse sorte plakater op,
hvor der stod: "Tak for opvarmningen."
Det var reklame for PL...
"Tak for opvarmningen."
OL-folkene brød sig vist ikke om det,
men jeg siger dig, det rørte noget i mig.
Philip vil ikke være nummer to, han vil være nummer et.
Craven har den endnu.
Han var sportsmand,
og han ville have, at andre sportsfolk fik bedre muligheder end ham.
[kommentator] To mere for Phil Craven.
Xavi Gonzalez, god mand.
Hvis præsidenten og direktøren ikke kan sammen, så glem det.
Vi ville ændre den måde, folk så på folk med handicap.
[folk hepper]
[Alaize taler fransk] Det var hjem for...
...alle nationer.
VELKOMMEN TIL DEN PARALYMPISKE LANDSBY
Det er en holdsport, ikke individuel.
Vi holder sammen. Når vi deltager i konkurrencer,
er vi der altid for at heppe på hinanden.
[Matt Stutzman taler engelsk] Bare hele den stemning,
når man er en del af noget større end en selv, var utrolig.
[Ellie Cole] Det er som en stiltiende mission.
Alle PL-deltagere har haft et liv, hvor de har fået at vide
gang på gang, at livet bliver for umuligt for dem.
[folk synger i kor]
[Stutzman] Det irakiske hold stod lige ved siden af os,
og vi havde folk på vores hold, der var blevet såret i Irak.
Det trænger vi til mere af.
[opløftende musik spiller]
Vi er på vej til åbningsceremonien.
[folk hepper]
[Stephen Hawking]
De Paralympiske Lege handler også om at ændre vores opfattelse af verden.
Vi er alle forskellige.
Standardmennesket eller det normale menneske findes ikke.
[Craven] Vi måtte sætte adskillige scener op, hvor de kunne optræde
og vise verden, inspirere verden og begejstre verden.
Legene er bevægelsens udstillingsvindue.
Det er først og fremmest legene, der får bevægelsen til at fortsætte fremad.
Jeg erklærer De Paralympiske Lege i London 2012 for åbne.
[journalist] Der er Agitos,
det paralympiske logo, der hænger ned fra den smukke Tower Bridge i London.
Det er mit første PL. Jeg er kun 19 år.
Godmorgen!
[Jonnie Peacock] Skrækhistorierne bekymrer en,
historierne om De Paralympiske Lege og de tomme stadioner.
Man ved aldrig, hvordan det bliver, før man er der.
[Tatyana McFadden] Det er slet ikke det samme.
Så jeg var bekymret og nervøs.
[Peacock] De følger en ind under stadion,
for der har de en bane, hvor alle gør de sidste forberedelser.
Alle deltagere er sammen. Det er meget alvorligt.
[hertug af Sussex] På grund af det, de havde hørt, var der mange,
der troede, de ikke ville kunne sælge nogen billetter.
[folk hepper højlydt]
Stadionerne var fulde.
Sporten var utrolig.
-[folk hepper] -[kommentator] Det er et fantastisk slag!
Det må være legenes bedste slag.
Men det, de så, var uden tvivl bedre end De Olympiske Lege.
[mand] På jeres pladser.
-[motiverende musik spiller] -[folk hepper]
[kommentator] Stemningen er fuldstændig elektrisk!
Zhang på indersiden. Dave Weir kører udenom.
Dave Weir må trække på al sin selvtillid
og styrke her, for det er virkelig et tæt løb. Zhang!
Dave Weir går i spidsen. Dave Weir har gjort det igen!
Vi er blevet velsignet med storhed i aften.
[Sussex] For mig og så mange mennesker derude, især børn...
...er det at se dem...
...opnå det, de har opnået...
...en inspiration, som bøger
og alverdens undervisning...
...ikke kan give på samme måde,
som når man ser noget, man har fået at vide var umuligt.
[speaker] Mine damer og herrer, det er nu finalen
i kvindernes 100 meter fri svømning S9,
for Australien, Ellie Cole.
[folk hepper]
[fløjte lyder tre gange]
[Cole] Til PL er folk så forskellige fysisk
sammenlignet med OL. Til OL ligner alles kroppe hinanden.
Ingen ligner hinanden til PL.
[fløjte lyder]
Øjeblikket, inden man starter, er vildt skræmmende.
-[speaker] På jeres pladser. -[startlyd]
[Cole] Det kolde vand rammer dig, og du tænker: "Det er nu.
Det næste minut bliver muligvis det største øjeblik i mit liv."
Jeg vil have så mange folk i verden til at se PL som muligt,
for hvis mine forældre havde kendt til PL,
da jeg var tre, ville de have haft så stort håb til,
hvad folk med handicap kan gøre.
[Coles mor] Ellies første skridt.
Kom så, Ellie.
[Cole] Jeg var rask, da jeg blev født,
men en dag skiftede min mor min ble,
og hun fandt en knude bag mit højre knæ.
Lægen fortalte dem,
jeg havde den meget sjældne kræftform, neurosarkom.
-[Coles far] Ellie? -Hvad?
-[Coles far] Jeg elsker dig. -Jeg elsker dig.
Så jeg var igennem en hel del kemoterapi.
Kemoterapien
gjorde mig mere syg end kræften,
og knuden blev ikke mindre.
Mine forældre måtte tage beslutningen om at amputere mit ben,
lige efter jeg fyldte tre år.
[Coles mor] Hun sagde: "Jeg vil have min fod igen."
-[smågriner] -[kvinde] Det er godt.
Dette er din fod, ikke, Ellie?
Den bliver, hvor den er.
[Cole] Jeg spurgte min mor, hvorfor hun var
så bange for, at de amputerede mit ben,
og hun var bange for, jeg blev en helt anden pige.
Mine forældre kendte ikke andre med handicap,
og de var så bekymrede for, at alle de muligheder, jeg havde haft,
da jeg blev født, pludselig ville blive taget fra mig
på den ene dag.
Alle, der bor i Australien, er nødt til at lære at svømme.
[Coles mor] Ellie, stræk armene. Ellie? Stræk armene.
Jeg svømmede rundt i cirkler et stykke tid. [smågriner]
Svømning var en af de eneste typer sport,
hvor jeg ikke følte mig handicappet.
Så jeg elskede at svømme.
Jeg ville være balletdanser,
for jeg lige havde set Svanesøen.
"De er så yndefulde, og jeg vil være yndefuld."
Min teknik har nok været en af de mest yndefulde
på det australske hold, fordi jeg virkelig elsker det aspekt.
[kommentator] Ellie Cole er på sit livs svømmetur,
20 år og fra Australien.
-Cole på tredjepladsen. -[Coles mor] Svøm, Ellie!
[kvinde] Kom så, Ellie!
[Cole] Når jeg tænker på min barndom, kunne jeg ikke lide at blive slået.
[kvinde] Kom så!
[Cole] Jeg ville være den hurtigste på holdet
trods det ene ben.
[kommentator] Cole fører nu.
Sikke en form. Cole, forreste bane nummer seks.
[hepper]
[kommentator] Ellie Cole, fuldstændig enestående!
[Cole] At jeg kunne gøre min mor så glad,
er det positive ved at være syg.
[Vio] Jeg deltog ikke i PL, så jeg kunne være der
under hele PL.
[taler italiensk] Hej, jeg hedder Bebe. I dag er jeg kommentator for første gang.
[taler engelsk] Jeg mødte så mange deltagere og forelskede mig i dem alle,
for når man ser dem, vil man bare vide, hvad deres historie er.
Hvorfor sidder de i kørestol? Hvorfor mangler de arme og ben?
Og der er sjove historier, og der er mindre sjove historier.
"Fortæl mig nu bare, hvad der skete." [griner]
[kommentator taler fransk] Finalen i længdespring...
[taler fransk] Det var første gang,
jeg så et stadion, der var så fuldt.
[råber]
[kommentator] Jean-Baptiste Alaize er en af favoritterne.
-[råber] -[folk hepper højlydt]
[jublende publikum forsvinder]
[Alaize] Jeg valgte længdespring,
fordi jeg ville flygte velsagtens.
En følelse af...
...at løbe og aldrig komme tilbage.
Af at flyve,
stikke af...
Jeg så meget på kort tid, da jeg var barn.
Jeg oplevede det værste, man kan, som barn.
Der var ét mareridt, der forfulgte mig.
Jeg kæmpede for at komme videre og glemme.
Jeg overlevede borgerkrigen i Burundi i 1993.
Jeg husker det hele, som var det i går.
Hutuerne ville udrydde alle fertile familier blandt tutsierne,
alle mødre og børn.
Jeg var tre år.
Jeg forstod ikke, hvad der skete, og hvorfor.
Jeg forsøgte at flygte fra drabsmændene sammen med min mor...
...men...
...var for langsom.
Jeg modtog fire machetehug. Sådan mistede jeg benet.
Og endnu et hug i armen.
Og her, i hovedet og et i ryggen.
Bagefter var jeg tvunget til at se på...
...at min mor blev dræbt foran mig.
Ja.
Jeg vågnede på hospitalet. Var jeg død i fire-fem dage?
Jeg havde ydre og indre blødninger.
Utroligt. Tre år, og jeg overlevede...
...den massakre.
Jeg måtte genopbygge mit liv på et børnehjem. Alene, forladt.
[hiver efter vejret]
Hvorfor jeg elsker at løbe og springe?
Jeg forsøger at flygte fra det, der skete.
[hiver efter vejret]
Jeg løber for at slippe væk.
Jeg falder og rejser mig igen, sådan er livet.
Det er relevant for mange folk. Og jeg forstod det tidligt.
Sporten har reddet mig.
[råber]
Under mine første lege lærte jeg ikke om sejr,
men om medmenneskelighed.
[Gonzalez taler engelsk] I den paralympiske sport har alle en historie.
Den opstår, fordi de har nedbrudt barrierer,
så de kunne opnå det, de ville opnå
og komme videre og leve livet, selvom andre tror, man ikke kan.
[folk hepper]
Jeg havde masser af drømme.
Jeg ville være BMX-rytter og lave baglæns saltomortaler og den slags.
Jeg sagde, jeg blev den næste Michael Jordan,
da han var kongen.
[kommentator 1] Steal holdt den inde. Her er den igen.
-[fløjte lyder] -[begge kommentatorer gisper]
Det var umuligt at blive som ham.
Umuligt.
Jeg er ikke høj nok, vel?
Det, der fangede min opmærksomhed mest, var biler.
Jeg kan styre dem med fødderne og køre fra 90 procent af folk.
Bilen sætter ikke føreren i bås.
Den er ligeglad med, om du har arme eller ej.
Den vil bare køres.
Derfor forelskede jeg mig i bueskydning.
Buen vil bare skydes med.
Der er ikke nogen medicinsk grund til,
jeg blev født uden arme.
Sådan er jeg. Glædelig jul. [smågriner]
Mine forældre fortæller altid historier om, hvorfor de adopterede mig.
De ledte ikke efter en med et fysisk eller mentalt handicap.
Nogen ringede dem op:
"Vi har en dreng, som I bør komme og se.
Og han har ingen arme."
"Måske bør vi tænke lidt over det."
De tog mig med ud at spise, og jeg stak mit ansigt i maden.
Ligesom... [smågriner]
Jeg spiste ærlig talt som et dyr.
Mine to storesøstre og min storebror var der, og mine forældre sagde:
"Læg mærke til, at alle på restauranten stirrer på ham lige nu.
Er det dét, I vil?"
Og de sagde: "Vi går ikke uden ham."
De tog imod den udfordring, det var at lære mig at tilpasse mig til verden
i stedet for omvendt.
Så fra jeg var helt lille,
sagde de: "Vi ved, du kan. Du kan godt."
Jeg sagde: "Jeg har ingen arme. Hjælp mig."
Og de sagde: "Nej, beklager. Du finder ud af det."
[smågriner]
Efter et års tid
begyndte jeg at nyde friheden ved at lære nye ting.
Jeg kan huske, jeg så min bror klatre op i et æbletræ,
og det ville jeg også.
Jeg kan huske, min far sagde: "Gør det bare, klatr op i træet.
Hvis du selv klatrer op i træet,
skal du også klatre ned selv."
Og jeg sad fast deroppe i 40 minutter.
Men de hjalp mig ikke, og jeg kom ned, og det lærte mig noget supervigtigt.
Selvom jeg ingen arme har,
kan jeg gøre alt det, alle andre kan.
Jeg skal bare forsøge.
Havde det ikke været for alt det,
ville jeg aldrig have redet på en tyr, og det gjorde jeg.
Der fik jeg min første hjernerystelse.
Havde de været strengere, ville jeg ikke have gjort det.
[speaker] USA's repræsentant er Matt Stutzman.
[folk hepper]
[Stutzman] Vi fik min hjerne scannet engang,
og det gik op for dem, at en gennemsnitlig persons hjerne,
som benytter fødderne, er på størrelse med en ært,
og min er lige knap på størrelse med en baseball.
Jeg føler, det var min gave.
Jeg var så heldig, at jeg kunne bruge mine fødder som hænder.
[folk hepper]
De fik det til at lyde, som om OL-landsbyen var et stort diskotek.
[griner]
Hvordan var det i PL-landsbyen?
Fik du dyppet snablen?
[publikum griner]
Det kan jeg ikke svare på.
-Kom nu! -Var du ikke sammen med en eneste?
[publikum griner]
[publikum klapper]
[journalist] Jonathan Peacock fra Shepreth i Cambridgeshire
blev opereret i benet igen for et par uger siden.
[Peacock] I alle de interview, jeg gav i 2011,
var det første spørgsmål om mit ben.
I månederne inden London og konstant efter London
handlede det kun om sporten,
og der skete et kæmpe skift fra historie til sport,
og det var fantastisk at se.
Jeg ville ikke andet end 100 meter.
Mest af alt var jeg nok for doven til at løbe længere.
Ja, 100 meter passer perfekt til mig.
[kommentator] Og nu en verdensstjerne,
det er Oscar Pistorius, den mest berømte PL-deltager nogensinde,
som er oppe imod Storbritanniens verdensrekordindehaver, Jonnie Peacock.
[folk hepper]
[Peacock] Navnene i løbet er kæmpestore. Jeg er tilfreds med en medalje.
[kommentator] Der er Pistorius.
[Peacock] Inden løbet kom Oscar hen til mig og sagde:
"Må jeg bede en bøn for dig?"
Han tog bare min hånd
og bad til Gud om, at jeg ville få et godt løb.
Han sagde: "Det er dit løb."
Jeg så op til ham for det, han havde gjort for paralympisk sport,
og dengang var han mit idol.
Oscar var legenes ansigt.
[kommentator] Det er en hyldest til Pistorius.
[folk hepper højlydt]
Hvis jeg modtog en lille hyldest, ville det gøre mig glad.
[kommentator] Og her er Peacock.
[Publikum hepper højere]
Jeg kunne ikke tro det.
Mit navn blev råbt, hvilket er absurd.
[publikum] Peacock!
[Peacock] Det sker ikke i atletik. Der skal være dødstille.
Så jeg bad bare alle om at være stille.
[kommentator 1] Peacock beder dem om at være stille.
Han vil have ro, og folk skal bare lytte.
Kort efter står vi i startblokkene.
[speaker] Endnu en gang, vær stille under start.
[kommentator 2] Spændingen er enorm på stadion.
[speaker] Parat.
[startskud]
[folk hepper]
[hektisk musik spiller]
[Peacock] Jeg husker ingenting før de 60 meter.
Det træner vi for.
Når pistolen går af, gør man det uden at tænke.
På det tidspunkt førte jeg.
Men pludselig fokuserede jeg på de forkerte ting.
Jeg tænkte bare: "Oscar overhaler mig om lidt,"
for i alle PL-finalerne indtil da
nåede Oscar over stregen og vandt
med en minimal margin.
Jeg var ved at skide i bukserne. [smågriner]
Jeg blev så nervøs
og forsøgte bare at kæmpe mig frem til målstregen.
[kommentator] Peacock kommer godt fra start. Han er foran Pistorius.
Browne forsøger at følge med! Peacock fører!
Pistorius nærmer sig.
Peacock henter guldet hjem til Storbritannien!
[folk hepper]
[mand råber og hepper]
[Peacock] Jeg løb over stregen og tænkte: "Gud, jeg har lige vundet."
-[ikke hørbare ord] -[triumferende musik spiller]
Så kom mit navn frem som det første, og det var utroligt.
[journalist] Folk beskriver det
som den største sportsaften i den paralympiske historie.
-Er det sandt, Oscar? -Uden tvivl.
Det viser, sporten er vokset.
[folk hepper]
[Eva Loeffler] Jonnie Peacock løb,
og der var 80.000 personer på det olympiske stadion.
Og de råbte, klappede og jublede ikke,
fordi de så handicappede.
De råbte, fordi de så en stor sportsbegivenhed.
Og der gik det op for mig, hvad De Paralympiske Lege betyder.
Min far startede noget ret fantastisk...
...og jeg er meget stolt af ham.
Han var neurokirurg og neurolog,
og man betragtede ham som Tysklands kommende toplæge.
Han var i 30'erne og ved at opbygge sin karriere,
samtidig med at han fik to børn,
og pludselig blev alt taget fra ham.
[børn råber]
[journalist] Berlins store dag gryr med den olympiske ilds ankomst
efter den lange rejse fra Grækenland.
OL I BERLIN 1936
[taler tysk]
[Loeffler taler engelsk] Hitler kom til magten,
og han sagde med det samme, at alle jødiske akademikere,
lærere, forskere og læger
ikke længere kunne arbejde på almindelige hospitaler eller universiteter.
[folk hepper på tysk]
[Loeffler taler engelsk] Så han mistede pludselig sit job, fordi han var jøde.
Han kom til Wrocław og blev chef for det jødiske hospital der,
fordi han måtte arbejde på et jødisk hospital.
[Guttmann] Den 9. november tog jeg min bil og kørte til synagogen.
Den brændte og var omringet af hundredvis af mennesker,
og SS-folk spillede fodbold med bønnebøger.
Jeg stod der, og det gik op for mig, at jeg græd.
Men jeg blev fast besluttet på at hjælpe forfulgte mennesker.
[Loeffler] På krystalnatten, hvor en masse jøder blev banket,
kom omkring 60 mænd på hospitalet,
og min far havde sagt: "Indlæg alle, der kommer."
[Guttmann] Jeg kunne hjælpe folk.
Kristne eller jøder var lige meget.
Jeg kunne hjælpe dem med at forsvinde for næsen af Gestapo.
[Loeffler] Den næste dag ringede de fra Gestapo og sagde:
"Kom straks hen på hospitalet."
Og min mor sagde til min far: "Tag dine støvler og frakke på,"
for hun troede, de sendte ham i koncentrationslejr.
[Guttmann] Jeg tog hen på hospitalet, og der sad tre SS-officerer.
"I indlagde 64. Hvordan forklarer du det?"
Jeg forklarede hvert eneste tilfælde,
og jeg fandt selvfølgelig på alle mulige diagnoser.
Ud af de 64 personer reddede jeg 60.
[Loeffler] Jeg husker, vi krydsede grænsen til Frankrig, og min mor græd,
og det gjorde stort indtryk på mig.
Hun forlod sin familie, og hun vidste, hvad der kunne ske.
Det regnede, da vi kom til England.
Alt var nyt, og sproget var anderledes. Jeg blev ret bange.
Der var en stor kø af flygtninge, for vi var flygtninge.
[Guttmann] Immigrationsbetjenten kom ind og sagde:
"Hvem er de små børn bagved?"
Og min kone sagde: "Vores."
"Kom venligst først. Børn skal ikke stå i træk."
Det kom fuldstændig bag på os begge to.
Efter alt det, vi havde oplevet i Tyskland,
sagde den jævne mand: "Børn skal ikke stå i træk."
Det fik min tillid til menneskeheden til at stige, [knipser]
og den har aldrig vaklet.
[publikum klapper]
[journalist]
Det afgøres, hvilken by der skal overtage efter London og afholde legene 2016.
Jeg vil gerne takke de fire kandidatbyer for deres flotte bud.
MADRID 2016 KANDIDATBY
[mand] Madrid!
-Rio de Janeiro! -Brazil!
Men der kan kun være én vinder.
Så er det nu.
Det er en ære at meddele,
at de 31. Olympiske Lege tildeles byen...
...Rio de Janeiro.
[folk hepper]
[folk jamrer]
[speaker] Øjeblik.
Er Chicago ude?
[folk hepper]
Det var magisk. Det var som at komme i paradis.
Vi råbte og krammede bare hinanden og græd.
Det går op for dig, du krammer Pelé.
Vi var i en anden dimension.
Da vi deltog med vores bud som værtsby,
var stemningen spændt angående PL,
og vi var et stærkt element i buddet.
Jeg er født i Rio, så det var en drøm, der blev til virkelighed.
Andrew forvandlede Brasilien til en stor, paralympisk nation.
[Parsons] Jeg drømte om at gøre den brasilianske PL-komité
til én af de største sportsorganisationer i landet.
[journalist] Rio bliver den første latinamerikanske by,
der er vært for OL.
Efter London var forventningerne fra verden, medierne
og sponsorerne meget høje.
Vi måtte ikke svigte.
[kormusik spiller]
[Vio] Rio de Janeiro. Jeg drømte om det.
Drømmen kunne gå i opfyldelse.
Jeg forelskede mig i fægtning som femårig.
Jeg lå blandt landets bedste i seks år.
Jeg var rimelig god.
Da jeg var 11, var jeg i gymnastiksalen, til fægtning, selvfølgelig.
Jeg havde bare en rigtig slem hovedpine.
Jeg tog hjem, og jeg havde et stort blåt mærke i panden,
så min mor spurgte: "Fægtede du uden maske?"
Jeg sagde: "Selvfølgelig ikke."
Jeg var lidt vild, da jeg var barn.
Jeg var meget heldig, for 97 procent dør inden for de første to timer.
Navnet på sygdommen er meningitis.
Meningitis?
[dramatisk musik spiller]
Jeg husker ikke mere, for jeg lå i koma.
Det er som at sprænges indefra.
En del af min krop forsøgte at dræbe mig.
Det var som en kamp.
Jeg måtte fægte for at vinde mod sygdommen.
Det sværeste var ikke for mig, men for min familie.
De tog hjem hver aften, da de ikke kunne blive hos mig.
De sagde bare: "Farvel."
Man ved ikke, om det er arrivederci, der betyder "Vi ses" på italiensk,
eller bare "farvel."
Og få dage senere amputerede de mine arme.
De sagde, at sygdommen forsvandt efter amputationen.
Alt var okay.
Men så kom sygdommen tilbage.
"Hvad vil I gøre? Vi kan amputere benene."
Mine forældre var bange, og jeg tog beslutningen for dem.
Hvis chancen for at overleve er en procent, så amputerer vi.
Men kan man leve uden ben og arme?
Inden min sygdom så vi ikke nogen uden ben,
så for mig var en kørestol for gamle mennesker.
Jeg var 11. Jeg var dygtig i skolen. Jeg dyrkede sport.
Hvorfor skulle jeg have den sygdom?
Der er mange slemme folk i fængsel. Lad dem stå i den slemme situation.
Jeg havde aldrig gjort noget slemt. Hvorfor mig?
Men hvis du hver dag tænker: "Hvorfor mig?" når du ingen vegne.
Der er ikke noget svar, der er ingen grund, der er intet.
Det skete bare. Dårlige ting sker.
[griner]
[Vio] Det sjove er, man brænder igen,
man er bare nødt til at lære alt igen skridt for skridt.
At gå, spise, børste tænder, alt er nyt,
for alle bevægelser er glemt.
[mand taler italiensk og griner]
[Vio] Det vigtigste var at fægte igen.
Jeg havde bare brug for at lugte fægtesalen igen.
Jeg elsker den duft.
Det er som parfume, og jeg elsker den, selvom lugten er grim.
Så jeg tog derhen og så kørestolsfægtning, og jeg tænkte:
"Hvad er det? Det er ikke fægtning.
Det er for handicappede. Det vil jeg ikke."
Min far brugte tape til at sætte fleuretten fast med,
og så begyndte jeg at fægte. Jeg forelskede mig igen.
Man skal være klar i hovedet og parat til alt.
Det, jeg virkelig elsker, er, at man ikke må være bange,
hvis man vil vinde, og jeg elsker at vinde.
Man ser verden på en anden måde med maske på.
[sopran synger]
Min favoritverden er med masken på.
[sopran synger videre]
Jeg var heldig at opleve mit livs favoritøjeblik to gange.
Min gamle drøm som barn var OL,
men med sygdommen glemte jeg det.
Men da jeg begyndte at fægte igen,
så jeg, at drømmen måske kunne gå i opfyldelse.
[Loeffler] Min far sagde: "Jeg drømmer om den dag,
hvor handicappede kan deltage i De Olympiske Lege."
Alle tænkte: "Sikke en skør idé."
[geværild]
Hvis man fik en rygmarvsskade i 1944, var ens chancer ikke store.
[Craven] De kom tilbage til Storbritannien i åbne kister.
Lægerne sagde: "De dur ikke mere."
De kunne ikke kæmpe mere, så hvis man fyldte dem med morfin,
ville de dø af en infektion inden et halvt år.
[Loeffler] Da de besluttede sig for at åbne Spinal Injuries Centre
på Stoke Mandeville, ville ingen stå for det,
fordi patienterne døde.
Da de tilbød jobbet til min far, havde han masser af idéer til at hjælpe.
Han sprang til.
Han havde en enestående behandling, hvor de vendte dem om hver anden time,
og det forhindrede dem i at få liggesår, og de overlevede.
Da han ikke havde noget personale,
blev han på hospitalet og hjalp med at vende patienterne om hver anden time.
Han var aldrig hjemme. [smågriner]
Jeg vidste, han var en dygtig læge
og gjorde noget meget enestående.
Jeg var død, hvis det ikke var for ham.
[Guttmann] Lammelse er ikke enden. Det er starten på et nyt liv.
Sir Ludwigs primære mål, som var meget enkelt,
var at sørge for, at disse personer blev skatteborgere.
[Parsons] Og det vil sige en borger.
Det handler ikke kun om at overleve,
men om at være et nyttigt menneske, en ven, et familiemedlem,
en ægtemand, en hustru,
en som alle andre.
[Guttmann] Jeg fik den idé, at det ville være en alvorlig undladelse
ikke at inkludere sport i rehabiliteringen af handicappede personer.
Det var nok én af de bedste idéer, jeg nogensinde har fået som læge.
[Sussex] Midlet er sport.
Der findes ikke noget i verden,
der kan få en tilbage fra de mørkeste steder, som sport.
Da jeg så, hvordan de lammede accepterede sport,
virkede det logisk at starte en sportsbevægelse.
Vi afholdt den første konkurrence med lammede krigsveteraner, kun 16...
STOKE MANDEVILLE LEGENE DEN 29. JULI 1948
...den 29. juli 1948,
hvor OL startede i London.
OL I LONDON 1948
[fløjte lyder]
[Loeffler]
De trænede hele tiden for at komme i form og for at blive bedre og hurtigere.
Bevægelsen startede bare.
[journalist 1] Atten lande deltager med et rekordantal i legene...
[journalist 2] Toogtyve lande deltog i dette års...
[journalist 3] Seksogtyve lande deltog i Stoke Mandeville Legene.
Det voksede og voksede.
DET FØRSTE PL - ROM
Rom var første gang, man afholdt De Paralympiske Lege.
Mange troede, det havde noget med lammelse at gøre,
men De Paralympiske Lege foregik parallelt med De Olympiske Lege.
[Parsons] Det var meget klogt af Guttmann at indse, at sportsbevægelsen
ville blive et vigtigt redskab til at ændre verdens opfattelse.
-[triumferende musik spiller] -[publikum klapper rytmisk]
PL I BEIJING 2008
[Loeffler] Da de blev afholdt i Kina,
var det endnu et land, hvor man aldrig så handicappede.
De blev gemt væk.
[Cui Zhe taler mandarin] Idet jeg var meget lille, da jeg blev handicappet,
havde min familie aldrig store forventninger til mig.
De spekulerede bare på, hvad jeg ville lave som voksen.
Hvordan jeg ville forsørge mig selv.
[træner taler mandarin]
-[Zhe stønner] -[træner taler mandarin]
[folk hepper]
[speaker taler mandarin]
Handicapforbundet, CDPF, rekrutterede sportsfolk
til PL i Beijing i 2008.
De besøgte mig og spurgte, om jeg var interesseret i sport.
Jeg er ikke fra en rig familie.
De åbnede en dør for mig.
[taler engelsk] Beijing ligger i verdens største land.
[speaker] Folkerepublikken Kina.
[folk hepper højlydt]
[Gonzalez] De gjorde alt for at gøre De Paralympiske Lege
så gode som muligt
og bruge dem til at forvandle livet for folk med handicap.
[speaker 1 taler mandarin]
[speaker 2 taler engelsk] Mine damer og herrer, det er kampen om guldmedaljen.
Nummer tre, Ryley Batt.
[speaker 1 taler mandarin]
Kina overraskede alle. De gjorde et rigtig godt job med PL.
Vi spillede i finalen mod USA,
og der var over 8.000 tilskuere.
[speaker taler mandarin]
[Batt] Første gang, jeg hørte om PL,
ville jeg ikke se folk i kørestole.
De var tabu.
Jeg ville intet have med det at gøre.
-[folk råber i kor] USA! -[speaker taler mandarin]
[Batt] Da jeg lå i min mors mave, blev hun scannet.
Der var intet at se. Ingen handicap.
Så da jeg blev født, var det et stort chok...
...at jeg manglede benene og nogle fingre på hver hånd.
Jeg har hørt, at min søde, gamle bedstemor
ikke kunne holde mig.
Hun havde svært ved at acceptere mig, og min mor og min bedstemor græd i ugevis
og vidste ikke, hvad jeg skulle blive til.
-Sig hej til kameraet. -Motorcykel!
-Ja. Han siger: "Motorcykel." -[kvinde] Motorcykel!
[Batt] Jeg ved ikke, hvad det var med min bedstefar. Han gav ikke op.
Vink til mor nu.
Vink til mor.
[Batt] Han købte en motorcykel til mig, da jeg var tre-fire år,
og mine forældre sagde til ham: "Hvorfor har du købt den?
Hvordan skal han køre den?"
[Batts bedstefar] Flot motorcykel, du har fået, Ryley. Kør så.
Det var den bedste dag i mit liv, da jeg satte mig på den,
og jeg husker stadig den dag.
-Han fik mig til at føle mig normal. -Se der.
[Batts bedstefar] Se, som han kører.
[Batt] Jeg har aldrig tænkt: "Stakkels mig, jeg er handicappet."
Jeg var ikke handicappet. Jeg havde et handicap.
[Batts bedstefar] Som en abe.
[Batt] Jeg bevægede mig på et skateboard.
Jeg ville passe ind med mine venner.
Jeg gik i skole, og jeg var væk, da vi skulle vælge
den sport, vi ville dyrke, og jeg fik kørestolsrugby.
Jeg ville sætte mig i stolen, men jeg var for flov.
Der gik en uge, og jeg tog ud at svømme.
Da jeg kom tilbage, var mit skateboard blevet stjålet.
Jeg ved ikke hvorfor, men jeg sagde:
"Måske burde jeg prøve det."
Jeg er lidt en adrenalinjunkie.
Når man rammer en, er det som bilsammenstød.
[journalist] Det er hårdt, hurtigt og ikke for frygtsomme.
Det overrasker ikke, at kørestolsrugby også kaldes "murderball."
[tilskuere] Uha!
Kørestolsrugby passer perfekt til mig, men når det er sagt,
var mine teenageår nok den hårdeste tid i mit liv.
Jeg havde ret negative tanker om mig selv.
Jeg ville ikke gå ud,
og jeg bekymrede mig om, hvad folk tænkte.
Jeg spiste nok for meget og tog på.
[interviewer] Har du en kæreste?
Nej, ikke lige nu.
Jeg går bare til fester og er sammen med forskellige piger...
-[interviewer] Jaså? -Ikke tit, ja.
-[griner] Ryley, overdriver du? -Nej.
[begge griner]
I Beijing i 2008 spillede jeg helt sikkert på talentet.
Jeg var langt fra i form.
Vi tabte finalen, og man føler, man har svigtet de andre spillere.
Jeg brød mig ikke om mit handicap, og det var en hård tid.
[speaker] De paralympiske mestre er USA.
[folk hepper]
[Zhe taler mandarin] Efter PL i Beijing i 2008
havde alle i hele landet ændret opfattelse af handicappede.
-[træner taler mandarin] -[folk hepper]
Mit liv og livet for min familie
blev meget bedre bagefter.
[Craven taler engelsk] Inden PL
havde Kina meget lave tanker om folk med handicap.
Men sådan har det været i hele verden.
Det sker endda også her i Storbritannien,
måske lidt mere diskret.
[Alaize taler fransk] Jeg blev adopteret i Frankrig.
Det var som at lande på en ny planet.
Jeg fik ofte at vide, jeg intet var værd.
Jeg var en beskidt krøbling...
...sort...
Det var...
[græder]
Jeg var lille og forstod ikke helt, hvad der skete.
Men da jeg fortalte mine forældre det...
Jeg har svært ved at forstå, hvorfor folk
er så hårde over for andre, der er anderledes.
[Cole taler engelsk] Som barn i Australien var det oplagt at mobbe mig.
Der var en dreng,
der så, jeg havde ét ben, og han kaldte mig "pirat,"
og jeg tænkte bare...
[smågriner] Næste gang havde jeg fået nok,
så jeg tog min protese af og kastede den igennem rummet,
og den ramte ham.
Første gymnasiedag, og der stoppede drillerierne.
[Craven] Mit hjerte fungerer. Min hjerne fungerer.
Jeg er her, og stop mig ikke, for I får ikke lov.
Giv os en chance, så viser vi jer, hvad vi kan.
Ellers skaber vi vores egne chancer.
SYDAFRIKA
[Ntando Mahlangu] Jeg kommer fra landet, og jeg ved, når ting bliver skjult.
Det var meget sært,
især i gamle dage,
hvor de tog børnene og gemte dem væk,
fordi familien troede, det var en forbandelse at have et handicappet barn.
Nogle folk vil ikke se dem.
[geparden spinder]
Fra jeg var et til ti år sad jeg i kørestol.
Man ser ikke, hvad andre ser.
Som om man ikke ser sin fremtid.
Nonprofitorganisationen
hjalp mig med mine ben.
[yngre Mahlangu] Hold her. Den her eller den her?
[mand] Drej den.
Jeg fik mine første Cheetah-proteser.
De forandrede mit liv på mange måder.
Nu kunne jeg gå hen til folk,
og jeg kunne se dem i øjnene og hilse på dem
i stedet for at se på deres mave.
Man føler sig på samme niveau.
Da jeg begyndte at bevæge mig rundt, begyndte jeg at elske følelsen.
[kvinde] Godt klaret!
[Mahlangu] Folk spørger: "Kan du ikke stå stille?"
Jeg tror ikke, jeg vil stå stille. Jeg vil bevæge mig.
Hver gang jeg løber, får det mig til at grine.
Intet går mig på.
Det eneste, jeg kan høre, er vinden gennem mine ører.
[triumferende musik spiller]
Jeg begyndte at tænke: "Jeg vil gøre ting.
Jeg vil forbedre mig. Jeg vil ændre verden."
Min træner sagde: "Du har talent.
Vi tager til Rio."
ET ÅR FØR LEGENE
[Gonzalez] Det var første gang, vi havde afholdt to succesrige PL,
Beijing og London.
Så forventningerne til Rio var enorme.
[Parsons] Vi er ved de sidste justeringer i organiseringen.
Byggeriet er i gang og følger tidsplanen.
Vi tænkte: "Det bliver fantastisk.
Det bliver virkelig noget helt særligt."
Men så begyndte vi at se nogle bump på vejen.
[taler portugisisk] Her vil vi afholde...
PRÆSIDENT FOR ORGANISATIONSKOMITÉEN
...de bedste Paralympiske Lege nogensinde.
Jeg taler ikke om organiseringen, men om menneskelig varme.
[Parsons taler engelsk] Navnet på komitéen skulle offentliggøres.
Det officielle navn
var Organisationskomitéen for De Olympiske Lege i Rio 2016,
ikke for OL og PL.
Så det efterlod mig med et spørgsmål.
Hvorfor ikke inkludere paralympisk i det officielle navn?
Nogle af de øverste ledere var fuldstændig ligeglade.
Når man ser på PL-bevægelsens historie,
var der tidspunkter, hvor vores sportsfolk ikke blev behandlet værdigt
og med den rette respekt.
I Atlanta var det en katastrofe.
[startskud]
[Gonzalez] OL-organisationskomitéen besluttede sig for ikke at organisere PL.
[Parsons] Hvis man ser billeder fra Athen,
var tribunerne ikke fulde af tilskuere.
Der var mange problemer.
Scheiße!
Jeg siger altid: "Hvis det er nemt, er det ikke PL."
[journalist 1] Rusland har nægtet at afholde PL i år.
OL I MOSKVA 1980
[journalist 2] Professor Sir Ludwig Guttmann er vred
over Ruslands beslutning om ikke at afholde PL.
[Guttmann] Jeg var ret bitter.
[vært] Sovjetunionen benægter vist, at de har handicappede,
og det var en af grundene til det.
De er mindst 20 år bagud sammenlignet med os.
[journalist]
Da Sovjetunionen afviste at afholde De Olympiske Lege for handicappede,
brød de med en tradition, der startede i Rom i 1960.
Men Holland sørgede for, at legene blev afholdt.
DE PARALYMPISKE LEGE I ARNHEM - 1980
Da jeg ankom til Arnhem, vidste jeg faktisk ikke,
at Sir Ludwig var død i starten af 1980.
[Loeffler] Jeg tror, han kæmpede til det sidste.
Han var væk på arbejde.
Han slukkede stadig lyset hver aften
og var den sidste, der gik,
og han var i fuld gang med arbejdet.
Så det var et godt tidspunkt for ham at gå bort.
Jeg tog til Arnhem, og det var meget gribende,
og det første, der skete, var, at der blev holdt et minuts stilhed for ham.
Og at lytte til det minuts stilhed fra alle disse folk, der tænkte på...
...min far, var meget rørende for mig.
Og der var en fyr ved siden af mig med en alvorlig spastisk lammelse.
Han kunne ikke tale, men han havde en tavle foran sig,
og han pegede på forskellige bogstaver og sagde: "Hvorfor er du her?"
Jeg sagde: "Fordi Ludwig Guttmann er min far."
Og han skrev med stort besvær: "Han er en stor mand."
Men legene var en stor succes.
De blev afholdt der, fordi russerne sagde, de ingen handicappede havde.
Men nu tror jeg, de har en hel del. [smågriner]
Du har vundet 17 PL-medaljer, syv af dem guldmedaljer.
Du har verdensrekorden på alle distancer:
Et hundrede meter, 400 meter, 800 meter, 1500 meter, 5000 meter.
Du er den første, der har vundet alle fire store maratoner
på et år, og du har gjort det tre år i træk.
[publikum hepper]
-Utroligt. -Tak.
Fortæl, hvor du er fra og din historie,
for den er utrolig. Hvor er du født?
I Sankt Petersborg i Rusland.
At blive født med et handicap i Rusland i 1980'erne
var en kamp.
Min biologiske mor kunne ikke forsørge mig.
Jeg blev anbragt på børnehjem nummer 13.
Det havde ikke et smart navn. Det var bare børnehjem nummer 13.
Det var et enkelt liv.
Jeg havde ingen kørestol.
Jeg kom rundt ved at kravle rundt på gulvet
og brugte hænderne som ben.
Jeg var en rebel og et meget stædigt barn.
Jeg blev først adopteret, da jeg var seks, og min mor kom ind.
Jeg skylder hende mit liv.
Inden jeg fik set mig om, sad jeg på et fly til USA.
Jeg kendte ikke verden udenfor.
Min mor sagde, jeg skreg, fordi det var ukendt.
Jeg forlod noget, jeg havde kendt så længe,
og kom til en ny verden, jeg ikke kendte, og et sprog, jeg ikke talte.
-[spædbarn græder] -[unge McFadden griner]
Hejsa, goddag!
-[kvinde] Hvor gammel er du? -Seks år.
[griner]
[McFadden] Da jeg kom til USA, var mine ben svundet ind bag ryggen,
så jeg var nok igennem ti operationer bare for at rette benene ud.
Lægerne forventede ikke rigtigt et liv for mig.
Jeg ville ikke leve så længe, jeg ville ikke kunne passe et job.
De var meget snæversynede.
Jeg tror, at da jeg satte mig i den racerstol,
-vidste jeg bare, det var lige mig. -Farvel!
[McFadden] Det havde jeg aldrig følt før.
[kvinde] Tatyana!
[McFadden] Frihed og at kunne køre rigtig hurtigt.
Jeg var så opslugt, at jeg var ligeglad med alt andet.
Intet var galt i verden.
Den virkede uendelig. Jeg kunne køre for evigt.
Jeg træner 190 kilometer om ugen.
Armtræningen svarer til en løber uden handicap.
Se her.
[McFadden]
Folk mener, at det, at jeg bevægede mig på hænderne de første seks år,
opbyggede muskelmassen i mine arme og ryg.
I starten af skoleåret
skulle vi skrive vores mål ned.
Det sidste mål, jeg skrev, var:
"At deltage i OL i Athen i 2004."
[folk jubler]
[speaker] Tatyana McFadden.
[folk hepper]
[startskud]
[McFaddens mor] Kom så, Tatyana!
[folk hepper]
[McFadden] Ingen troede, jeg kom på holdet eller ville vinde en medalje.
Da jeg kom tilbage efter legene,
vidste folk ikke, jeg havde deltaget i PL.
Jeg ville med på gymnasiets løbehold,
men jeg måtte ikke løbe ved siden af de andre løbere,
da jeg var den eneste kvindelige kørestolsracer på banen.
Jeg forstod ikke, hvorfor jeg blev diskrimineret.
Der var trænere, der sagde, jeg burde have en klub for min slags,
og at jeg ikke hørte hjemme der. Det gjorde ondt.
Og jeg tænkte: "Okay, jeg kæmper."
Vi sagsøgte dem, men bad ikke om erstatning, altså penge.
Vi sagsøgte dem for handicappedes ret
til at deltage i sport på gymnasiet.
[journalist 1]
Handicappede får nu lige adgang til skolernes sportsprogrammer.
Mandatet kommer fra Obama-regeringen.
[McFadden] Jeg kunne løbe ved siden af de andre løbere.
[journalist 2] For første gang nogensinde vil elever med handicap
nu komme med på sportsholdene på skolerne.
[McFadden] Det var en hård oplevelse, men det blev en føderal lov
ved navn Sports and Fitness Equity Law.
Nogle folk kalder den Tatyanas lov.
Da jeg fandt ud af, at legene skulle afholdes i Rusland,
tænkte jeg, det ville være fedt at gøre noget.
[Parsons] Mange er overraskede over, at der findes vinter-PL.
SOCHI, VINTER-PL 2014
Vi har blinde sportsfolk, der suser ned med 100 kilometer i timen...
[kvinde] Det ser fint ud.
...og stoler på deres guide via et radiosystem, der siger:
"Venstre, højre."
[kommentator] Super-G for synshæmmede er på vej.
[McFadden]
Jeg kunne ikke lide farten på bakkerne, så alpint skiløb kom ikke på tale.
Jeg sagde: "Langrend er perfekt."
Træningen var nok det hårdeste, jeg har gjort.
Andre trænere på holdet sagde, jeg burde vende tilbage til min sommersport
og fokusere på træningen til Rio.
[kommentator] Tatyana McFadden, sikke en interessant historie.
[McFadden] Der var intet bedre end at se familien
holde et amerikansk flag og et russisk flag,
og at de blev blandet sammen i det øjeblik.
[kommentator] McFadden prøver at holde dem væk.
Marthinsen kommer indenom, tættest på fansene.
McFadden prøver at holde hende væk.
Og Marthinsen trykker skuldrene ned i stavene.
Sikke en afslutning, skub for skub.
Jeg tror, Marthinsen nåede i mål 0,1 sekund før McFadden.
Sikke en afslutning.
At vinde sølv, og at min biologiske mor overværede konkurrencen,
var det bedste af det hele.
Jeg var så spændt på at møde hende og se hende.
Man kunne se, hvor lettet hun var.
Hun har haft et hårdt liv og var bekymret for mig hver dag.
Da hun så mig, tror jeg, hun blev 20 år yngre.
RIO - SYV UGER FØR LEGENE
[journalist] Der er få uger til OL i Rio.
[Mahlangu] Jeg lover intet. Jeg er meget ung, der er ingen ulempe.
Man skal bare gøre sit bedste, så opnår man det hele.
Jeg var 14 år og skulle til Rio.
[Stutzman] Jeg var bare så glad.
Jeg trænede i fire år til Rio.
[kvinde] Ja!
Fire år. [smågriner]
[Batt] Man må ofre meget i livet:
venners polterabender, bryllupper, fødselsdage og alt det.
[Vio] Måske bliver det mit eneste PL.
Alt kan ændre sig på fem år.
[Parsons] Et par uger inden åbningen af OL,
ringede organisationskomitéen til mig.
"Hvad handler det om?" De sagde: "Det taler vi om, når du kommer."
Jeg sagde...
Den 18. juli var virkelig en nøgledato.
Vi var tre på vores side.
Det, de sagde, var: "Det handler om penge.
PL vil blive alvorligt påvirket.
Vi ved ærlig talt ikke, på hvilket niveau
vi kan afholde De Paralympiske Lege.
Måske kan vi ikke afholde De Paralympiske Lege."
Det var de længste fem minutter i mit liv.
Fandens også. Der var ingen penge.
Hvad fanden? Hvad sker der?
Alle ved, at legene koster penge.
De sagde ikke: "Vi kan gøre sådan eller sådan."
De sagde: "Vi kan ikke afholde legene."
Vi var chokerede.
Jeg havde kendt Xavi i over ti år.
Det var første gang, han ikke reagerede.
Jeg vidste ikke, hvordan vi kunne løse det...
...og det var skræmmende.
Og så forlod de alle sammen rummet.
Jeg tror, vi sad der i fem-ti minutter.
Vi vidste ikke, hvad vi skulle sige, eller hvor vi skulle starte.
FEM UGER INDEN LEGENES START
[journalist] Sportsfolkenes deltagelse i PL i næste måned
er usikker
ifølge Den Internationale Paralympiske Komités præsident.
Aldrig før i De Paralympiske Leges 56 år lange historie
har vi stået i denne situation.
Bekymringen stiger om De Paralympiske Lege.
PL ville blive aflyst, da der ikke var nogen penge.
[journalist] Det ville aldrig ske for VM i Rio
eller OL i Rio. Det er en skandale.
Jeg græd en hel måned inden Rio.
Hvad ville der ske? Jeg var...
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle tro. Det var overvældende.
Det startede som en bekymring, men det nærmer sig en krise.
[journalist 1] Hvor slem er pengekrisen? Han sagde, at den er katastrofal.
[journalist 2] Penge, som skulle være sat til side til PL i Rio,
er allerede blevet brugt på OL i stedet.
FRYGTEN ER, AT VORES SPORTSFOLK BEHANDLES SOM ANDENRANGSBORGERE
Jeg skal være helt ærlig og sige, jeg blev meget vred.
Det var urimeligt.
Der er et budget for PL og et for OL.
Hvorfor tager I fra vores?
Man føler, at De Paralympiske Lege ingen værdi har for dem.
De nationale paralympiske komitéer sagde:
"Andrew, hvad sker der? Bliver legene holdt eller ej?"
FIRE UGER TIL LEGENE
PL-deltagerne har ikke tid til at bekymre sig om det, der ikke dur.
De får maksimalt ud af det, der gør.
Og jeg forsikrer jer om, vi vil gøre det samme.
[Parsons] Glem de mænd, lederne, for de vil ikke hjælpe os.
Vi kunne ikke svigte sportsfolkene.
Og vi tre gik i gang.
Xavi reorganiserede de ressourcer, vi havde til rådighed.
Vi tog et whiteboard. Er dette muligt?
Nej, kontrakten er underskrevet. Alt er betalt, væk.
Er dette muligt? Ja, men vi mangler lidt. Lad os gøre det.
[Parsons] Og Philip var Philip over for medierne og på det politiske niveau.
[Gonzalez]
Andrew Parsons rolle var at samarbejde med de brasilianske myndigheder.
Jeg forsøgte at finde penge via regeringen.
[journalist]
Brasiliens første kvindelige præsident, Dilma Rousseff, er blevet afsat.
Der var en rigsretssag mod præsidenten.
[folk råber i kor]
En opskrift på en katastrofe.
-[folk råber] -[højlydt larm]
[Gonzalez] Vi lavede en masse ændringer,
men det hele handlede om penge.
Og pengene kom hele tiden i næste uge...
Vi snakkede konstant og sendte beskeder under forløbet.
Er der nyt fra sponsorerne?
Hvis vi ikke snart får svar, er det for sent.
Jeg prøver, men alle er til OL.
[Craven] Arbejdet for at redde legene skulle ske under OL.
Mens OL blev afholdt, var jeg i træningslejr i Alabama
for at blive klar til vores lege.
Jeg fortsatte med forberedelserne og krydsede fingre for,
at det hele ville lykkes.
TRE UGER TIL LEGENE
[Alaize taler fransk] Det var svært at holde fokus.
Der var meget stress og mental forberedelse.
[Stutzman taler engelsk] Jeg fulgte ikke med i nyhederne.
Jeg ville intet vide. Jeg fokuserede på konkurrencen.
Regeringen vil bidrage med 100 millioner.
Det er fantastisk.
Hvor hurtigt får vi pengene?
[Craven] Vi fandt nogle penge.
Så gav en føderal dommer regeringen forbud mod
at overføre de penge, de havde lovet,
medmindre organisationskomitéen fremlagde regnskaberne.
Det ville den selvfølgelig ikke.
[torden]
[journalist] Der er under tre uger til legene, og Rio hænger i en tynd tråd.
Jeg er på vej i retten for at tale med dommeren.
Giv alt, hvad du har.
[Parsons] Det er noget, jeg aldrig glemmer,
for det var den føderale regering
og mig, der skulle tale med en dommer i Rio
sammen med byens kammeradvokat.
Jeg sagde til ham: "Hør her,
hvis vi ikke får pengene, bliver PL ikke afholdt."
I et land med 24 millioner mennesker, der har et handicap,
hvad gør vi der? Vi siger til de handicappede:
"Nej, ikke jer...
I er ikke vigtige. I er ikke anstrengelsen værd."
[dramatisk musik spiller]
-Er der nyt? -Hvordan gik det?
Det ved vi i morgen.
Jeg var bange. Hvis legene ikke bliver afholdt,
er vi færdige. Færdige som bevægelse, som organisation.
[Craven] Det ville have brudt cirklen.
Tilliden ville ikke være der i fremtiden.
Det ville have slukket den paralympiske flamme.
Xavi sagde: "Vi er færdige."
Det påvirkede ham meget.
[snøfter] Det er kompliceret,
for vi tror på, vi er en del af et meget større hele.
Det er en bevægelse, der vil fortsætte.
[Cole] Jeg blev ringet op af chefen for Swimming Australia.
Jeg har aldrig følt mig så lettet.
Vi fik at vide, legene blev afholdt.
Vi blev vildt glade,
og jeg forsøgte ikke at vise alle mine følelser.
Jeg var vildt høflig og sagde:
"Okay, jeg er klar. Jeg vil træne nu."
Jeg satte mig bare og græd.
Den gode nyhed kom om pengene.
Gudskelov.
Vi kom fra ingenting, og vi kan sætte noget i gang.
Legene bliver afholdt, uanset hvad.
[journalist] Flere års forberedelser kulminerer på denne rejse.
[folk klapper]
[McFadden] Når De Paralympiske Lege afholdes hvert fjerde år,
er det næsten magisk.
[folk synger i kor]
Det er et fællesskab, og vi støtter hinanden.
-[muntert musik spiller] -[folk hepper]
[Stutzman] Og verden ser sammenholdet under legene.
[folk hepper]
Det er et stærkt budskab,
fordi alle disse personer har kæmpet for at nå dertil.
[taler portugisisk] Drømmen lever.
I er kommet til De Paralympiske Lege i Rio 2016.
[mand taler engelsk] I horisonten kan man se OL-parken.
[speaker 1] De Paralympiske Lege i Rio 2016 begynder om et øjeblik.
[utydelig snakken]
[speaker 2]
Vi fortsætter til et af højdepunkterne, mændenes 800 meter T54-finale.
[dommer] Tredive-femten.
[speaker taler engelsk og portugisisk] Ti.
Det hele var bare som en spøgelsesby.
[Alaize taler fransk] Det var chokerende.
[Craven taler engelsk] For fanden da.
Organisationskomitéen, der mistede pengene, om du vil,
eller brugte dem, havde ikke solgt nogen billetter.
Der blev solgt meget færre billetter end til andre lege.
Det skabte en dårlig stemning.
Pengeproblemerne var vigtige, men de lå i baggrunden.
Hvorfor gør vi det, hvis ingen kommer og ser det?
Der var tusindvis af siddepladser, der kunne ændre deres liv.
For glem ikke, at det ændrer livet for deltagerne,
men også for tilskuerne.
[folk hepper]
[kommentator] Finalen i mændenes 200 meter, T42.
Det er den første store konkurrence for Ntando Mahlangu.
[Mahlangu] Lad os glemme de fyldte stadioner.
Ja, det er vigtigt. Ja, man vil have, folk kommer.
Men jeg repræsenterer en milliard mennesker, og det er fantastisk.
Det betyder faktisk meget, der hvor jeg kommer fra,
for jeg vil aldrig glemme mine rødder.
-[gongongen giver ekko] -[dramatisk musik spiller]
[kommentator] Af sted. Mahlangu er langsomt ude af startblokken.
Jeg repræsenterer mit folk og min stamme.
Jeg repræsenterer de andre stammer.
Jeg løber for taxachaufførerne, der kører mig til byen,
folk, der sørger for, vi får brød i landområderne.
Jeg løber for de mennesker, der spiller en rolle i mit liv.
[kommentator] Her kommer Mahlangu for Sydafrika!
[orkestermusik spiller højere]
Whitehead får guldet! Mahlangu får sølv.
Mahlangu på en andenplads med en ny afrikansk rekord.
Alle sportsfolk drømmer om guldmedaljen.
[speaker] Ntando Mahlangu.
Men det var overvældende at få sølvmedaljen.
[Parsons] Jeg husker, folk sagde: "Billetsalget er lavt,"
og jeg sagde: "Vent.
Folk skal nok komme.
Brasilianerne skal nok støtte legene. De svigter os ikke."
[startlyd]
[Gonzalez] Pludselig opstod den paralympiske stemning.
Sportsfolkene var i centrum.
[kommentator 1] Ellie Cole vinder guld og slår PL-rekorden.
[kommentator 2] Det bliver en ren amerikansk spurt.
Og Tatyana McFadden får sin første guldmedalje i Rio!
[kommentator 3] Fantastisk løbet af Peacock!
[Parsons] Der kom gang i billetsalget.
[blæser gentagende gange]
[Craven] Folk vidste ikke, der var billetter,
og da de fandt ud af det, købte de dem.
[kommentator] Det bliver et tæt løb. Og her kommer Van Rhijn!
Van Rhijn nåede det måske, og det gjorde hun!
[Peacock] Det højeste antal gæster i OL-parken
var under De Paralympiske Lege, ikke OL.
[folk jubler]
Godt klaret!
Det var sporten, parasporten, der reddede dagen.
Og tilskuerne, folk fra Rio,
lokalbefolkningen, kom og så det, og det svingede.
[folk hepper]
[Parsons] Under et bocciaspil...
Det er sportsfolk med svære handicap,
så de kan blive stressede, hvis det er for koldt, for varmt,
larmende, og de overraskes,
og tilskuerne... Ligesom på et fodboldstadion.
[folk hepper højlydt]
Og OL-folkene var lidt bekymrede.
"Skal vi bede folk om at larme lidt mindre?"
Og sportsfolkene sagde: "Vi elsker det. Det har vi altid ønsket os."
[kommentator] Brasiliens anstrengelser har betalt sig,
og holdet og kaptajnen, Antonio Leme, vil aldrig glemme dette øjeblik.
[Batt] Stemningen i Rio var nærmest elektrisk.
Fansene elskede sporten.
Vi var heldige i finalen,
for de foretrak australierne fremfor amerikanerne
og heppede på os.
[kommentator] Det er verdens ubestridte bedste spiller, Ryley Batt.
[folk hepper]
[Batt] Der var ét hold, vi ville slå under PL, og det var USA.
Billederne fra Beijing ændrede tingene for mig.
Sølvmedaljen lå på mit natbord. Jeg så på den hver morgen
og sagde: "Guld næste gang.
Kom ud af sengen, og vær en sportsmand."
[kommentator] Alle er på plads.
-[fløjten lyder] -Dommerkastet åbner kampen.
Og vi er i gang.
Han har rigeligt med kræfter og braser lige igennem.
Da jeg tabte mig, begyndte jeg at acceptere mit handicap.
[kommentator] Han tabte den.
Jeg var stoltere af mig selv.
[kommentator 1] Og det står lige igen.
Batt har åbnet den højre bane.
Her kommer han igen, rambukken.
[kommentator 2] Ryley Batt scorer til 58-57.
[kommentator 1] Det kan give dem guldmedaljen.
[kommentator 2] Der er timeout.
[Batt] Min bedstefar var en stor indflydelse
og sagde altid: "Gå foran med et godt eksempel."
Se ikke sådan ud, sig noget til bedstefar.
[Batt] Jeg ville vinde for ham.
Jeg ville gøre mit bedste for min bedstefar.
[dyb udånding]
[stemmen knækker] Det var meget trist, han gik bort sidste år... [smågriner]
Jeg bliver lidt rørt.
Men han ville være stolt af mig.
-Farvel. -Farvel.
[kvinde] Farvel.
[kommentator] Australien skal aflevere inden 3,6 sekunder. Det er op til Batt.
[folk hepper]
Batt tager den over stregen, og det er slut!
De vinder guldmedaljen!
Sikke et øjeblik i den ekstra spilletid.
[Batt] Det er skønt, for man har vundet med sine bedste venner.
[alle] Heja!
[Parsons] Jeg tror måske, at Rio var vigtigere
for PL-bevægelsen end London,
fordi vi aldrig havde været så synlige som i Rio.
Vi havde aldrig været så rå. Det var ren sport.
[kommentator taler portugisisk]
-Mål! -[folk hepper]
[Vio taler engelsk] En paralympisk deltager
er klar til at skabe endnu en nyhed gennem sporten.
Man træner hele sit liv for det øjeblik.
Rio var hårdt, for jeg havde et problem med armen.
Jeg kunne ikke fægte ugen inden, og jeg var så deprimeret.
Alle fægtede, alle blev bedre,
og så sad jeg bare der.
I Rio skød jeg bedre, end jeg havde gjort længe.
Jeg troede på sejr.
[speaker] Ti!
-[mand] Juhuu! -[folk hepper]
-[startlyd] -[kommentator taler portugisisk]
[Stutzman] Jeg husker, jeg skød min sidste pil,
og ramte jeg ti, vandt jeg, ni uafgjort, otte, så tabte jeg.
[kommentator taler portugisisk]
[Stutzman taler engelsk] Udstyret svigtede, så jeg tabte.
Det knuste mit hjerte.
Rio og jeg er ikke gode venner.
Det tog lidt tid at komme over det,
det er helt sikkert, efter al den tid
og arbejde man lægger i de hårde fire år.
[kommentator]
Velkommen tilbage til Carioca 3 og paralympisk kørestolsfægtning.
[Vio] To dage inden PL begyndte jeg at fægte,
men jeg fægtede vildt dårligt, fordi jeg var meget stresset.
Min træner sagde: "Godt!" Jeg sagde: "Nej!
Sig ikke, det er godt, når det ikke er godt!
Skrid! Forsvind!"
Det var meget svært for mig.
Hvis ingen tror på mig, okay,
men hvis jeg ikke tror på mig selv, dur det ikke.
[Vio] Kineserne var dominerende i årevis i alle konkurrencer.
Hvordan kan de være så stærke?
[kommentator 1] Om få minutter har vi en ny paralympisk mester.
Nu giver dommeren fægterne beskeden en garde.
[træner] Ja!
Bebe!
[kommentator 1] Hvis hun fejrer et point sådan,
så forestil jer, hvis hun når 15 først.
[Vio] Alt gik perfekt med det point og så det næste.
-[dommer] Allez. -[træner] Ja!
Mamma mia! Hvad laver jeg?
[dommer] Allez.
[Zhou råber]
[kommentator 2] Glem ikke, at hun kæmper mod den nye fægtemester.
[dommer] Allez.
[kommentator 2] Hun har fået det op til et point.
[Vio] Fysisk er hun bedre, fordi hun har hænderne
eller benene, så hun er meget bedre end mig.
[dommer] Allez.
[træner] Ja!
[råber]
[taler italiensk]
[kommentator 2 taler engelsk] Hun hungrer efter det.
Men et point endnu.
-[råber] -[kommentator 1] Vio er vildt begejstret.
Vio fører igen med fem point.
[dommer] Prêtes. Allez.
[træner] Ja!
[kommentator 1] Italieneren er lidt utilpas.
Hun blev ramt bag masken på bagsiden af hovedet.
Se der, man kan se Zhous rap med fleuretten,
der gik henover masken og ned og ramte kraniet.
[mand] Hun vil have is.
[Vio] Som barn, og også nu,
siger jeg intet, hvis noget gør ondt.
Jeg siger: "Skidt med det, det går over."
Så når jeg siger, det gør ondt, gør det virkelig ondt.
[kommentator 1] Hun smiler, men det ser ud til at gøre meget ondt.
[dramatisk musik spiller]
[folk hepper og klapper]
[kommentator 2] Beatrice Vio hungrer efter sejren,
og De Paralympiske Lege skaber helte, det gør de virkelig.
-[dommer] Prêtes. Allez. -[træner råber]
[råber]
[kommentator 1] Kun ét point fra guldmedaljen.
[Vio] Når man er tæt på at vinde, og det er det 14. point,
siger man: "Okay, det er det sidste."
Og hvis det sidste går godt, vinder man.
Og der går det hele op for en.
[utydelige råb]
[råber på italiensk]
Men hvis man ikke får det sidste point, vil man græde resten af livet.
[folk klapper i rytme]
[mand hepper på Bebe på italiensk]
[kommentator 1] Alle sidder på nåle.
-[dommer] Prêtes. Allez. -[Vio råber]
[kommentator 1]
Den 19-årige fra Venedig i Italien ved ikke, hvad hun skal gøre af sig selv.
Følelserne er så stærke.
[ikke hørbare ord]
[Vio] Da jeg fægtede igen, sagde jeg: "Jeg hedder Bebe.
Jeg har ingen ben og arme. Jeg vil bare fægte."
"Det er umuligt. Man fægter med disse tre fingre
og med håndleddet, så du har brug for den del,
sådan er fægtning,
og da du mangler den, kan du ikke fægte."
Det var umuligt, men det er alt i starten.
Man skal bare tro på sig selv og gøre det, man vil.
[råber i kor] Brasilien!
[folk hepper]
Det er De Paralympiske Leges afslutningsceremoni. Se lige!
Med Rio har vi bevist, at vi har en forenet bevægelse.
[folk hepper]
Når tingene går galt,
kommer vores bevægelse og siger:
"Det gør I ikke mod os. Vi afholder vores lege,
og vi får vores budskab ud.
Vi vil hjælpe med at ændre samfundet
og gøre denne planet til et bedre sted."
Det handler om så meget mere end at vinde medaljer.
[folk hepper]
[pilot taler italiensk] Bebe Vio. Tak, Bebe, for den begejstring, du har skabt.
I dag får du os til at flyve.
[taler engelsk] Passagerer, vi vil oplyse jer om,
har vi æren af at flyve med en guldmedaljevinder
ved De Paralympiske Lege 2016.
[folk råber i kor] Bebe!
[speaker] De olympiske og paralympiske medaljevindere!
Vi vil have indflydelse på menneskerettighederne.
Vi går tilbage til begyndelsen.
[Sussex] Sir Ludwigs drøm er ikke blevet opfyldt,
for de personer, der kaldes handicappede,
bliver stadig ikke opmuntret
eller accepteret af samfundet som helhed.
Det, Sir Ludwig forsøgte at gøre dengang, er endnu mere nødvendigt nu.
[motiverende musik spiller]
[Peacock] Folk har ondt af mig. Hvorfor? På grund af en opfattelse.
"Han mangler et ben. Det er synd."
[Alaize taler fransk] Mit handicap er min styrke.
Jeg dør, som jeg er nu.
Mit ben vokser ikke ud igen.
Jeg er intet firben.
[Stutzman taler engelsk]
Alle har en superkraft, som de opdager på et tidspunkt.
[Vio] Man skal bare acceptere sin situation.
Og lægge mærke til, hvor smuk den er.
[triumferende musik spiller]
["Rising Phoenix" spiller]
Tekster af: Vibeke Petersen