Downloaded from YTS.MX
[Alaize francouzsky] Je to zvláštní,
Official YIFY movies site: YTS.MX
když se podíváte na poslední Avengery od Marvelu,
je to tým
superhrdinů...
který se snaží
zachránit lidstvo,
zachránit
lidi,
bojovat
za úspěch.
V tom jsme si podobní.
[hraje energická hudba]
[Alaize] Všichni jsme superhrdinové...
protože jsme prožili tragédii.
Všichni jsme překonali něco,
co nám zabránilo v úspěchu.
V tom je naše síla.
Život je boj.
Snažíme se zachránit svět.
[Gonzalez anglicky] Olympiáda vždy objeví nové hrdiny.
Na paralympiádě jsou samí hrdinové.
[hraje energická hudba]
PŮVODNÍ DOKUMENT NETFLIX
[Bebe Vio] Ve dvanácti jsem chodila do skauta.
Každý tam dostane přezdívku.
Mně říkali Fénix.
Protože fénix žije, zemře, pak shoří a zrodí se znovu.
Můj oddíl mě zažil ve všech fázích.
Žít, hořet, zemřít a povstat z popela.
Když jsem byla malá, trenér mi řekl,
že existuje ráj,
který se jmenuje olympijské hry.
Aby se člověk dostal na olympiádu, musí dřít každý den
až na pokraj svých možností.
Takže jsem snila o olympiádě...
...a pak o paralympiádě, ale to je skoro stejné.
[nezřetelné povídání]
Ve čtrnácti letech jsem nesla pochodeň
coby symbol budoucnosti paralympiků.
[potlesk a povzbuzování]
[Gonzalez] V historii paralympiády jsme zažili
vzestupy i pády.
Něco je dobré a něco ne.
A jestli existuje jedno místo, kde bychom mohli uspět,
pak je to Londýn.
LONDÝN
Je to v zemi, kde se paralympijské hnutí zrodilo.
pořádaly se tu akce, proudila kreativita a bořily se stereotypy.
Londýn je hlavní město tohoto světa.
[reportér 1] Organizátoři Londýna 2012 zahájili přípravy na paralympiádu.
[reportér 2] Podle charitativní organizace Mencap
dochází k rekordnímu počtu zločinům proti handicapovaným.
Proto se hodí každá snaha o zlepšení přístupu k postiženým.
[Gonzalez] Když jsem kolegům řekl,
že půjdu na pohovor kvůli paralympiádě,
většina mě od toho zrazovala.
Prý je to sport jen pro ostatní postižené,
pokud je to vůbec sport. Prý je to komplikované.
Všichni upírají zrak na paralympioniky,
jejichž znak nahradí pět kruhů.
Čtyři nebo pět dní před koncem olympiády
se začaly objevovat černé bilboardy
s nápisem „Díky za rozcvičku.“
Byla to reklama na paralympiádu...
„Díky za rozcvičku.“
Olympionici z toho asi nadšení nebyli,
ale na mě to zapůsobilo.
Philip nechce být druhý, ale první.
[komentátor] Craven má míč.
[Gonzalez] Jako sportovec
chtěl, aby ostatní sportovci měli ještě lepší podmínky než on.
[komentátor] Další koš Phila Cravena.
Xavi Gonzalez je skvělý chlap.
Když to skřípe mezi předsedou a ředitelem, je konec.
Chtěli jsme změnit pohled lidí na handicapované.
[dav povzbuzuje]
[Alaize francouzsky] Byl to domov...
pro všechny národy.
VÍTEJTE V PARALYMPIJSKÉ VESNICI
Je to týmový sport, ne individuální.
Stojíme při sobě. Když jedeme na soutěž,
navzájem si fandíme.
[Matt Stutzman anglicky] Jen ta atmosféra,
kde jste součástí něčeho většího než vy sami, byla úžasná.
[Ellie Cole] Jako bychom měli nevyřčenou misi.
Každému paralympionikovi celý život tvrdí,
že pro něj bude život moc těžký.
[dav zpívá]
[Stutzman] Pár kroků od nás byl irácký tým.
A my měli v týmu lidi zraněné v Iráku.
To by prospělo celému světu.
[povznášející hudba]
Míříme na zahajovací ceremoniál.
[lidé povzbuzují]
[Stephen Hawking] Paralympiáda je také
o změně náhledu na svět.
Každý člověk je jiný.
Neexistuje standardní nebo typický člověk.
[Craven] Museli jsme poskytnout několik pódií, kde mohli vystoupit,
ukázat se světu, inspirovat a nadchnout svět.
Hry jsou vitrínou hnutí.
Jsou hlavní věcí, která hnutí posune dopředu.
Paralympiádu Londýn 2012 prohlašuji za zahájenou.
[reportér] Tady je Agitos,
logo paralympiády, které visí na krásném Tower Bridge v Londýně.
Je to moje první paralympiáda. Bude mi teprve 19 let.
Dobré ráno!
[Jonnie Peacock] Děláte si starosti s černými předpověďmi
ohledně paralympiády, jako jsou prázdné stadiony.
Dopředu nevíte, jaké to bude.
[Tatyana McFadden] Nikdy to není stejné,
takže jsem byla nervózní.
[Peacock] Vedou vás pod stadionem,
protože tam mají dráhu, kde se všichni mohou naposled připravit.
Atleti jsou tam společně. Je to vážné.
[Vévoda ze Sussexu] Spoustě lidí někdo řekl,
že to selže a neprodají se lístky.
[dav hlasitě povzbuzuje a aplauduje]
Stadiony byly natřískané.
Neskutečný sportovní zážitek.
Fantastický topspin!
To je asi nejlepší úder celé soutěže.
Byl to rozhodně větší zážitek, než samotná olympiáda.
[muž] Připravit.
- [hraje energická hudba] - [dav povzbuzuje]
[komentátor] Atmosféra je naprosto elektrizující!
Zhang uvnitř, Dave Weir na okraji.
Dave Weir musí vydolovat veškerou sebedůvěru
a sílu, protože to je opravdu těsné. Zhang!
Dave Weir se dostává do vedení. Dave Weir to znovu dokázal!
Byli jsme svědky velkého úspěchu.
[Vévoda ze Sussexu] Já a mnoho lidí, obzvlášť mladých lidí...
potřebuje vidět borce...
kteří toho tolik dokázali.
Můžete přečíst spoustu knížek,
nebo absolvovat spoustu přednášek,
ale nikdy nezískáte takovou motivaci,
jako když vidíte, že dosáhli nemožného.
Dámy a pánové, teď přijde finále
plavání žen volným stylem na 100 metrů.
Za Austrálii poplave Ellie Cole.
[lidé povzbuzují]
[píšťalka píská třikrát]
[Cole]Paralympici mají tolik různých fyzických znaků.
Na olympiádě jsou všechna těla stejná.
Na paralympiádě vypadá každý jinak.
[píšťalka píská]
Chvíle před závodem na paralympiádě je děsivá.
- [hlasatel Na značky. - [zní startovací signál]
[Cole] Skočíte do té studené vody a říkáte si: „Je to tady.
Tato minuta bude nejdůležitější v mém životě.“
Chci, aby co nejvíc lidí na světě sledovalo paralympiádu.
Kdyby o ní moji rodiče věděli,
když mi byly tři roky, měli by mnohem větší víru
ve schopností handicapovaných.
[Matka Coleové] Ellie poprvé chodí.
Pojď, Ellie.
[Cole] Narodila jsem se zdravá,
ale jednoho dne mě mamka přebalovala
a našla mi za pravým kolenem bulku.
Lékař jim řekl,
že mám velmi vzácnou formu rakoviny s názvem neurosarkom.
- [Otec Coleové] Ellie? - Co?
- Mám tě rád. - Já tebe taky.
Podstoupila jsem hodně chemoterapie.
Z chemoterapie
mi bylo mnohem hůř než z rakoviny
a nádor se nezmenšoval.
Rodiče se museli rozhodnout pro amputaci nohy,
krátce po mých třetích narozeninách.
[Matka Coleové] Dnes říkala: „Chci zpátky svou nohu.“
- [směje se] - [žena] To je skvělé.
Tohle je tvoje noha, že ano?
Zůstane ti napořád.
[Cole] Ptala jsem se mamky,
proč se té amputace tak bála.
Prý se bála, že budu úplně jiná holka.
Rodiče neznali nikoho jiného s handicapem
a báli se, že přijdu o veškeré možnosti,
které jsem měla od narození
za jediný den.
V Austrálii musí každý umět plavat.
[Matka Coleové] Ellie, narovnej ruce. Narovnej je.
Chvíli jsem plavala do kolečka.
Plavání byl jediný sport, který jsem mohla dělat
a zapomněla jsem na své postižení.
Takže jsem ho zbožňovala.
Mámě jsem řekla, že chci být baletka.
Zrovna jsem viděla Labutí jezero.
Pohybovali se tak ladně a já chtěla být stejná.
Ukázalo se, že mám jednu z nejladnějších plaveckých technik
z australského plaveckého týmu. Mám ladnost moc ráda.
[komentátor] Dvacetiletá Australanka Ellie Cole
plave jako o život.
- Cole je třetí. - [Matka Coleové] Do toho, Ellie!
[žena] Jeď, Ellie!
[Cole] Když si vzpomenu na mladou Ellie, nechci, aby mě někdo porazil.
[žena] Jeď!
[Cole] Rozhodla jsem se, že budu nejrychlejší v týmu,
i když mám jen jednu nohu.
[komentátor] Cole je ve vedení.
Sledujte ten výkon. Cole je v šesté dráze.
[povzbuzování]
[komentátor] Ellie Cole je fenomenální!
[Cole] Když dokážu udělat mamku takhle šťastnou,
je to jedna pozitivní věc na mé nemoci.
[Vio] Nesoutěžila jsem, a tak jsem tam mohla zůstat
po celou dobu paralympiády.
[italsky] Ahoj, já jsem Bebe a dnes dělám svůj první komentář.
[anglicky] Poznala jsem spoustu paralympiků a do všech se zamilovala.
Když totiž někoho vidíte, chcete znát jeho příběh.
Proč jsou na vozíčku? Proč nemají ruce a nohy?
Mají veselé i smutné příběhy.
„Řekněte mi, co jste dělali.“ [směje se]
[komentátor francouzsky] Finále skoku do dálky...
[francouzsky] Poprvé v životě...
...jsem viděl tak našlapaný stadion.
[křičí]
[komentátor] Jean-Baptiste Alaize je jedním z favoritů.
- [křičí] - [dav hlasitě povzbuzuje]
[povzbuzování slábne]
[Alaize] Skok do dálky jsem si vybral,
protože jsem asi před něčím utíkal.
Pro pocit...
že odejdu a už se nevrátím.
Že létám,
že utíkám...
V dětství jsem viděl tolik hrůzy.
Jako dítě jsem prožil tu nejhorší věc.
Pronásledovala mě jedna noční můra.
Nemohl jsem se posunout dál, zapomenout.
Přežil jsem občanskou válku v Burundi v roce 1993.
Všechno si pamatuji, jako by to bylo včera.
Hutuové chtěli vyhladit všechny reprodukční členy tutsijských rodin,
tedy matky a děti.
Byly mi tři roky.
Nechápal jsem, co se děje, proč to dělají.
S matkou jsme se před zabijáky snažili utéct...
ale...
marně.
Čtyřikrát mě sekli mačetou. Tak jsem přišel o nohu.
Sekli mě do ruky,
do hlavy a do zad.
Pak mě donutili se dívat...
Musel jsem se dívat, jak zabíjí mou matku.
Jo.
Po čtyřech nebo pěti dnech jsem se probral v nemocnici.
Krvácel jsem vnitřně i zvenčí.
Neskutečné. Byly mi tři a přežil jsem tenhle...
masakr.
V sirotčinci jsem začínal od nuly. Sám, opuštěný.
[zrychlený dech]
Proč miluji běhání a skákání?
Jako bych se snažil utéct před tím, co se stalo.
[rychlý dech]
Běžím, abych utekl.
Padám a zase se zvednu. Takový je život.
To zná spousta lidí. A já to dokonale chápal.
Sport mě zachránil.
[výkřik]
Na svých prvních hrách jsem neochutnal vítězství,
ale dozvěděl jsem se hodně o lidech.
[Gonzalez anglicky] V paralympijském sportu má každý svůj příběh.
Je to proto, že boří hranice,
aby mohli dosáhnout, čeho chtějí,
posunout se dál a žít svůj život, i když si ostatní myslí, že to nezvládnou.
[dav povzbuzuje]
V mládí jsem měl spoustu snů.
Chtěl jsem jezdit na BMX a dělat salta a takové věci.
Říkal jsem tátovi, že budu další Michael Jordan,
který byl tehdy na vrcholu.
[komentátor 1] Získal míč. A je to tady zas.
- [píšťalka píská] - [oba komentátoři] Ó!
Samozřejmě bych se mu nevyrovnal.
Nikdy.
Nejsem dost vysoký.
Ale do oka mi padla auta.
Můžu řídit nohama a předjet 90 % řidičů.
Auto řidiče neomezuje.
Je mu jedno, jestli máte ruce nebo ne.
Jen chce, aby ho někdo řídil.
Proto jsem se zamiloval do lukostřelby.
Luk jen chce, aby se z něj střílelo.
Lékaři mi řekli, že ze zdravotního hlediska
není důvod, proč jsem se narodil bez rukou.
Takový jsem. Veselé Vánoce.
Máma s tátou pořád vyprávějí, jak a proč se mě rozhodli adoptovat.
Nehledali někoho s fyzickým ani duševním postižením.
Někdo jim zavolal a řekl:
„Máme tu kluka, na kterého byste se měli podívat.“
Když viděli, že nemám ruce,
dost se rozmýšleli.
Rozhodli se mě vzít někam na jídlo a já strkal obličej do talíře,
jako bych byl... [směje se]
Jedl jsem jako zvíře.
Moje dvě starší sestry a bratr tam byli také a rodiče říkali:
„Podívejte, jak tu na něj všichni civí.
To byste chtěli?“
Odpověděli, že beze mě neodejdou.
Vzali na sebe ten úkol, že mě naučí přizpůsobit se světu,
místo aby se svět přizpůsobil mně.
Od velmi raného věku
mi říkali: „Dokážeš to. Ty to zvládneš.“
A já: „Ne, nemám ruce. Pomozte mi.“
„Kdepak. Poradíš si.“
[směje se]
Asi během roku
jsem si začal užívat té volnosti, že můžu zkoušet nové věci.
Jednou jsem viděl, jak brácha leze na strom
a chtěl jsem tam vylézt také.
A táta mi řekl: „Tak na něj vylez.
Ale když na něj sám vylezeš,
musíš i sám slézt.“
Trčel jsem tam asi 40 minut.
Ale nepomohli mi, slezl jsem dolů a naučilo mě to důležitou lekci.
Že i když nemám ruce,
můžu dělat všechno, co ostatní.
Jen se musím snažit.
Bez toho všeho
bych nikdy nezkusil jezdit na býkovi, kdy jsem zažil
svůj první otřes mozku.
Kdyby mě víc omezovali, neudělal bych to.
[hlasatel] Spojené státy reprezentuje Matt Stutzman.
[dav povzbuzuje a aplauduje]
[Stutzman] Jednou mi prohlíželi mozek
a zjistili, že v mozku většiny lidí
je část, která ovládá nohy, veliká jako hrášek
a moje je asi jako tenisák.
To beru jako svůj dar.
Dostal jsem schopnost používat své nohy jako ruce.
[dav tleská a povzbuzuje]
Olympijskou vesnici popisují jako nekončící párty.
[smích]
Jaké to je v paralympijské vesnici?
Vrznul sis?
[publikum se směje]
Na to nemůžu odpovědět.
- No tak! - Tys nikoho neojel?
[publikum aplauduje] Jo!
[publikum aplauduje]
[reportér] Jonathan Peacock z Sheprethu v Cambridgeshireu
před pár týdny podstoupil další operaci nohy.
[Peacock] V roce 2011 se v každém rozhovoru...
...zajímali jen o to, jak jsem přišel o nohu.
V měsících před Londýnem a po něm už to bylo pořád
jenom o sportu.
Lidi už nezajímal můj životní příběh, ale mé výkony,
což bylo skvělé.
Nikdy bych neběhal víc než 100 metrů.
Na to jsem moc líný.
Jo, 100 metrů mi vyhovuje.
[komentátor] A nyní světová superhvězda
Oscar Pistorius, nejznámější paralympik všech dob,
proti držiteli světového rekordu z Velké Británie, Jonniem Peacockovi.
[dav povzbuzuje]
[Peacock] Závod má skvělé obsazení. Budu rád za medaili.
[komentátor] Tady je Pistorius.
[Peacock] Před závodem za mnou Oscar přišel a povídá:
„Můžu se za tebe pomodlit?“
Chytil mě za ruku
a modlil se, abych uspěl.
V podstatě řekl, že to patří mně.
Obdivoval jsem, co všechno pro paralympijský sport udělal.
Tehdy byl mým idolem.
Oscar byl tváří her.
[komentátor] Aplaus pro Pistoriuse.
[dav hlasitě povzbuzuje]
Říkal jsem si, že když budou trochu křičet, budu moc rád.
[komentátor] A tady je Peacock.
[povzbuzování sílí]
Nemohl jsem tomu věřit.
Slyšel jsem, jak skandují moje jméno, což je absurdní.
[dav] Peacock! Peacock!
[Peacock] To se v atletice nedělá. Má být úplné ticho.
Tak jsem všem řekl, ať jsou ticho.
[komentátor 1] Peacock žádá o ticho.
Chce ticho a dav musí poslechnout.
A pak jsme byli na startu.
[hlasatel] Znovu žádáme o ticho při startu.
[komentátor 2] Na stadionu panuje obrovské napětí.
[hlasatel] Připravit.
[výstřel z pistole]
[dav povzbuzuje]
[hraje hlasitá hudba]
[Peacock] Prvních 60 metrů si skoro nepamatuji.
To je rutina.
Když se ozve výstřel, běžíte bez přemýšlení.
V té chvíli jsem byl ve vedení.
Ale pak jsem se začal soustředit na nesprávné věci.
Myslel jsem jen na to, že mě Oscar každou chvíli předběhne,
protože ve všech předchozích finálových závodech
Oscar zvítězil
o prsa.
Podělal jsem se. [směje se]
Byl jsem tak napnutý
a snažil se dostat k cíli.
[komentátor] Dobrý start pro Peacocka, který je před Pistoriusem.
Brown se ho snaží dohnat! Peacock je ve vedení!
Pistorius se vzpamatovává.
Peacock získává zlato!
[dav povzbuzuje]
[muž křičí a povzbuzuje]
Vzpomínám, jak mi v cíli došlo, že jsem vyhrál.
- [nezřetelné] - [hraje triumfální hudba]
Viděl jsem své jméno na tabuli a nemohl tomu uvěřit.
[reportérka] Někdo to popsal
jako největší událost paralympijského sportu.
- Souhlasíte s tím, Oscare? - Rozhodně.
Je vidět, jak se tento sport posunul.
[dav jásá]
[Eva Loeffler] Závod Jonnieho Peacocka
sledovalo na olympijském stadionu 80 000 lidí.
Nekřičeli, netleskali a neskandovali,
protože viděli postižené lidi.
Jásali, protože viděli skvělé sportovní výkony.
Tam jsem pochopila, co paralympiáda znamená.
Můj otec vytvořil něco úžasného...
a já jsem na něj moc pyšná.
Byl neurochirurg a neurolog
a považovali ho za příští eso v Německu.
Bylo mu přes 30, budoval kariéru,
přivedl na svět dvě děti
a najednou o to všechno přišel.
[děti křičí]
[reportér] Berlínský svátek začal s příjezdem olympijského plamene
z 3 000 kilometrů vzdáleného Řecka.
BERLÍNSKÁ OLYMPIÁDA 1936
[Hitler mluví německy k davu]
[Loeffler anglicky] Hitler se dostal k moci
a okamžitě prohlásil, že všichni židovští akademici,
učitelé, vědci a lékaři
už nesmějí pracovat v běžných nemocnicích a na univerzitách.
[dav aplauduje v němčině]
Tak přišel o práci jen proto, že byl žid.
Přešel do Vratislavi a stal se primářem tamní židovské nemocnice,
protože v židovské nemocnici pracovat mohl.
Devátého listopadu jsem vzal auto a jel do synagogy.
Kolem byly stovky lidí, byla v plamenech
a muži z SS hráli fotbal s modlitebními knihami.
Stál jsem tam a došlo mi, že mi tečou slzy.
Ale pevně jsem se rozhodl, že budu pomáhat perzekuovaným lidem.
[Loeffler] O Křišťálové noci, kdy bylo zbito mnoho židů,
přišlo do nemocnice asi 60 mužů
a otec poručil, aby přijali všechny, co přijdou.
[Guttmann] V mé pozici jsem mohl lidem pomoci.
Ať už byli křesťané nebo židé.
Pomohl jsem jim zmizet přímo před nosem gestapa.
[Loeffler] Druhý den z gestapa zavolali,
že musí ihned do nemocnice.
Matka otci říkala, aby si vzal teplé boty a kabát,
protože si myslela, že ho odvezou do koncentračního tábora.
[Guttmann] V nemocnici na mě čekali tři esesáci.
„Přijali jste 64 lidí. Jak to vysvětlíte?“
Popsal jsem každý případ
a samozřejmě si vymýšlel nejrůznější diagnózy.
Z těch 64 lidí jsem zachránil 60.
[Loeffler] Vzpomínám si, jak jsme přejížděli francouzské hranice,
matka plakala a to mě hodně zasáhlo.
Opouštěla svou rodinu a věděla, co se může stát.
Když jsme přijeli do Anglie, pršelo.
Všechno bylo nové a mluvili jinou řečí. Hodně jsem se bála.
Byla tam velká fronta uprchlíků, jako jsme byli my.
[Guttmann] Přišel emigrační úředník a ptal se,
co to je za námi za děti.
Žena řekla, že jsou naše.
A on, aby šly před nás, že by neměly stát v průvanu.
To nám vyrazilo dech.
Po všem, co jsme si prožili v Německu,
se ten muž bál, aby děti nenastydly.
Moje víra v lidstvo vzrostla
a už nikdy jsem nezapochyboval.
[diváci aplaudují]
[moderátor] Zjistíme, které město bude po Londýně hostit olympiádu v roce 2016.
Rád bych poděkoval čtyřem městům za skvělou kandidaturu.
MADRID 2016 UCHAZEČ O OLYMPIÁDU
[muž] Madrid!
- Rio de Janeiro! - Brazílie!
Vítěz ale může být jen jeden.
Je to tady.
Mám tu čest oznámit,
že 31. olympijské hry se uskuteční v...
Rio de Janeiru. [dav jásá]
[dav úpí]
[hlasatel] Tak moment.
Chicago vypadlo?
[dav jásá]
Bylo to kouzelné. Jako bychom šli do nebe.
Křičeli jsme, objímali se a plakali.
Pak vám dojde, že objímáte Pelého.
Byli jsme v jiné dimenzi.
Když jsme se ucházeli o olympiádu a paralympiádu,
panovalo nadšení ohledně paralympiády.
To asi naši kandidaturu hodně posílilo.
Narodil jsem se v Riu, takže se mi splnil sen.
Andrew udělal z Brazílie důležitý paralympijský národ.
[Parsons] Mým snem bylo udělat z brazilského paralympijského výboru
jednu z nejdůležitějších sportovních organizací v zemi.
Rio de Janeiro bude prvním latinskoamerickým městem,
kde bude olympiáda.
Po Londýně byla očekávání světa, médií
a sponzorů velmi vysoká.
Nemohli jsme selhat.
[hraje chrámová hudba]
[Vio] Rio de Janeiro. O tom jsem snila.
Došlo mi, že by se můj sen mohl splnit.
Do šermu jsem se zamilovala už v pěti letech.
V národní špičce jsem byla asi šest let.
Byla jsem docela dobrá.
Když mi bylo 11, byla jsem v tělocvičně a samozřejmě šermovala.
Najednou mě strašně začala bolet hlava.
Šla jsem domů a na hlavě jsem měla obrovskou modřinu.
Máma se ptala, jestli jsem šermovala bez masky.
Odpověděla jsem, že ani náhodou,
protože jsem dřív byla trochu blázen.
Měla jsem velké štěstí, protože 97 % lidí zemře v prvních dvou hodinách.
Obecný název toho onemocnění je meningitida.
Meningitida?
[hraje dramatická hudba]
Pak si nic nepamatuju. Byla jsem v kómatu.
Je to jako byste se rozkládali zevnitř.
Část mého těla se mě pokusila zabít.
Bylo to takové utkání.
Musela jsem šermovat proti své nemoci.
Nejtěžší to nebylo pro mě, ale pro mé rodiče a rodinu.
Každý večer šli domů, protože nemohli zůstat v nemocnici.
Rozloučili se,
ale nevěděli, jestli je to jen na ten večer
nebo už napořád.
Pár dní nato mi amputovali ruce.
Řekli mi, že amputací rukou nemoc skončí
a nemám si dělat starosti.
Ale nemoc se objevila znovu.
„Co chcete dělat? Můžeme jí amputovat nohy.“
Rodiče se hrozně báli, ale já rozhodla za ně.
Jestli mám 1% šanci na přežití, amputujte je.
Ale dá se žít bez rukou i nohou?
Než jsem onemocněla, neznali jsme nikoho bez nohou,
tedy někoho na vozíku. Podle mě byl vozík pro staré lidi.
Bylo mi 11. Měla jsem dobré známky ve škole. Sportovala jsem.
Proč to muselo potkat zrovna mě?
Ve vězeních je spousta padouchů. Ať jsou v téhle špatné situaci oni.
V životě jsem neudělala nic špatného, tak proč zrovna já?
Ale když se takhle budete ptát každý den, nikam se nedostanete.
Neexistuje na to odpověď, nemá to žádný důvod.
Prostě se to stalo. Někdy to stojí za prd.
[směje se]
[Vio a další muž se smějí]
Zvláštní je, že zase najdete motivaci,
jen se musíte všechno učit znovu.
Chůze, jídlo, čištění zubů, všechno je nové,
protože jste zapomněli každý pohyb.
[muž mluví italsky a směje se]
[Vio] Nejdůležitější bylo vrátit se k šermu.
Potřebovala jsem cítit vůni šermířské tělocvičny.
Tu vůni miluju.
Je to jako parfém, i když někdy smrdí.
Šla jsem tam, viděla šerm na vozíku a prohlásila:
„Co to má být? Tohle není šerm.
To je pro postižené. Nechci dělat něco pro postižené.“
Táta mi kord připevnil k ruce
a já zas mohla šermovat. Znovu mě to chytlo.
Mysl musí být čistá a připravená na všechno.
Hrozně se mi líbí, že se nesmíte bát,
jinak nevyhrajete. A já toužím vyhrávat.
Když si nasadíte masku, vidíte svět jinak.
[zpěv sopránu]
S maskou mám svět nejradši.
[zpěv sopránu pokračuje]
Měla jsem štěstí, že jsem mohla svou nejlepší chvíli prožít dvakrát.
Když jsem byla mladší, snila jsem o olympiádě,
ale kvůli nemoci jsem na to zapomněla.
Když jsem se ale k šermu vrátila,
došlo mi, že můj sen možná není mrtvý.
[Loeffler] Otec říká „Sním o době,
kdy se budou moci postižení zúčastnit olympiády.“
Každý si myslel, že je to bláznivý nápad.
[kulometná palba]
V roce 1944 jste s poraněním míchy neměli velkou šanci.
[Craven] Do Británie je vozili v rakvích bez víka.
Zdravotníci říkali, že už nejsou k ničemu.
Nemohli se vrátit do boje, tak je napumpovali morfiem
a během půl roku zemřeli na infekci.
[Loeffler] Když se rozhodli otevřít Centrum pro poranění míchy
v Stoke Mandeville, nikdo tam nechtěl pracovat,
protože ti pacienti umírali.
Když tu práci nabídli mému otci, měl spoustu nápadů, jak pomoci.
Skočil po tom.
Zavedl nevídanou léčbu, kdy je každé dvě hodiny otáčeli,
což zabránilo proleženinám a oni přežili.
A protože neměl žádný personál,
zůstával v nemocnici a pomáhal pacienty otáčet.
Nikdy nebyl doma. [směje se]
Věděla jsem, že je skvělý doktor
a dělá něco prospěšného.
Kdyby se neobjevil tenhle člověk, bylo by po mně.
[Guttman] Paraplegie není konec cesty.
Je to začátek nového života.
[Vévoda ze Sussexu] Hlavní cíl Sira Ludwiga byl vlastně prostý,
protože chtěl, aby se z těch lidí stali daňoví poplatníci.
[Parsons] To znamená být členem společnosti.
Není to jen o přežití.
Ale jste užitečný člověk, můžete být kamarád, člen své rodiny,
manžel nebo manželka, prostě člověk, jako všichni ostatní.
[Guttmann] Došlo mi, že by byla velká chyba
nezařadit sport do rehabilitace handicapovaných lidí.
To byl asi nejlepší nápad, jaký jsem jako lékař měl.
Sport vás chytne.
Na světě není nic jiného,
co by vás dokázalo vytáhnout z nejtemnějšího místa.
Když jsem viděl, jak ochrnutí sport přijali,
bylo logické založit sportovní hnutí.
Uspořádali jsme první soutěž mezi ochrnutými bývalými vojáky.
STOKE MANDEVILLESKÉ HRY 29. ČERVENCE 1948
...29. července 1948, tedy přesně v den,
kdy byly v Londýně zahájeny Olympijské hry.
LONDÝNSKÁ OLYMPIÁDA 29. ČERVENCE 1948
[sudí píská]
[Loeffler] Neustále trénovali,
aby byli víc fit, lepší a rychlejší.
Hnutí mělo velký úspěch.
[reportér 1] Osmnáct zemí má rekordní zájem o účast paraplegického...
[reportér 2] Dvacet dva zemí bylo zastoupeno na letošním...
[reportér 3] Her ve Stoke Mandeville se zúčastnilo 26 zemí.
[Loeffler] Bleskově to rostlo.
PRVNÍ PARALYMPIÁDA ŘÍM - 1960
První paralympijské hry byly v Římě.
Spousta lidí si myslela, že to má něco společného s paralyzovanými,
ale paralympiáda byla obdobou olympiády.
[Parsons] Myslím, že Guttmann si velice chytře uvědomil, že sportovní hnutí
bude důležitým nástrojem pro boj se zažitým pohledem světa.
- [triumfální orchestrální hudba] - [dav tleská do rytmu]
PARALYMPIÁDA V PEKINGU 2008
[Loeffler] Když se přesunula do Číny, do Pekingu,
byla to další země, kde postižení nebyli vidět.
Drželi je v ústraní.
[Cui Zhe čínsky] Jsem postižená už od raného věku,
takže ode mě rodiče nic moc nečekali.
Báli se, co budu dělat, až vyrostu.
Jak se uživím.
[trenér mluví čínsky]
- [Zhe zasupí] - [trenér mluví čínsky]
[lidé aplaudují]
Čínská federace postižených hledala sportovce...
...na paralympiádu v Pekingu 2008.
Přišli za mnou domů a ptali se, jestli mě zajímá sport.
Nenarodila jsem se do bohaté rodiny.
Otevřeli mi dveře.
Je to největší země světa.
Čínská lidová republika.
[publikum hlasitě fandí]
Snažili se udělat nejlepší paralympiádu,
jakou mohli
a změnit díky ní život lidem s postižením.
[komentátor] Je to tady, dámy a pánové, lítý souboj o zlatou medaili.
Číslo tři, Ryley Batt.
- [triumfální hudba] - [skandovaný potlesk]
[1. hlasatel mluví čínsky]
[Batt] Čína všechny překvapila. Odvedli skvělou práci.
Na naše finále proti USA
přišlo přes 8 000 diváků.
[hlasatel mluví čínsky]
Když jsem poprvé slyšel o paralympiádě,
nechtěl jsem sledovat lidi na vozíku.
Jsou můj kryptonit.
Nechtěl jsem si sednout na vozík. Nechtěl jsem s tím nic mít.
- [publikum skanduje] USA! - [hlasatel mluví čínsky]
[žvatlání]
Když mě máma nosila v břiše dělali jí ultrazvuk.
Neviděli tam žádné postižení.
Když jsem se narodil, byl to pro rodiče šok.
Neměl jsem nohy a na každé ruce mi chybělo pár prstů.
Moje babička prý byla moc hodná, ale ani mě
nevzala do náruče.
Nevěděla, jak mě přijmout a s mámou proplakaly celé týdny,
protože nevěděly, co se mnou dělat a co ze mě bude.
- Zamávej do kamery. - Kolo!
- Jo, kolo. Řekl: „kolo.“ - Kolo!
Nevím, čím to bylo, ale děda byl děsný paličák.
Zamávej mámě.
Pozdrav mámu.
,Když mi byly asi čtyři roky, koupil mi čtyřkolku.
Naši se na něho podívali a říkali: „Proč mu to kupuješ?
Jak na tom bude jezdit?“
[Battův děda] Ty máš ale parádní motorku. Tak jeď, Ryley.
Den, kdy jsem na tu čtyřkolku nasedl, byl nejlepší v mém životě.
Pořád na to rád vzpomínám.
- Díky němu jsem se cítil normální. - No panečku.
Podívej, jak frčí.
Nevzpomínám si, že bych se někdy litoval.
Nepovažoval jsem se za postiženého nebo člověka s postižením.
Jako opice.
Tehdy jsem jezdil na skateboardu.
Chtěl jsem zapadnout mezi své kamarády a být cool.
Ve škole jsem zrovna chyběl, když jsme měli zaškrtnout,
které sporty chceme dělat. Zbylo na mě ragby na vozíku.
Chtěl jsem na ten vozík skočit, ale styděl jsem se.
Uběhl další týden a já si šel zaplavat.
Než jsem se vrátil, někdo mi ukradl skejt.
Nevím, co se mi honilo hlavou,
ale chtěl jsem dát ragby šanci.
Toužím po adrenalinu.
Když do někoho vrazíte, je to jako menší bouračka.
[reportér] Je to drsná a rychlá hra a není pro třasořitky.
Není divu, že se ragby na vozíku říká také masakr.
[diváci] Ááá!
Ragby na vozíku mi naprosto vyhovuje,
ale když jsem byl teenager, bylo to mé nejhorší období.
Měl jsem ze všeho dost depku.
Nechtěl jsem moc chodit na veřejnost
a denně mě trápilo, co si o mně myslí ostatní.
Hodně jsem jedl a začal přibírat.
[reportérka] Máš přítelkyni?
[Batt] Momentálně ne.
Chodím na pařby a balím různý holky...
- Jo? - No, ne tak často.
- Přibarvuješ si to? - Ne.
[oba se smějí]
[Batt] V Pekingu v roce 2008 jsem spoléhal jen na talent.
Nebyl jsem v potřebné formě.
To finále jsme prohráli a já měl pocit, že jsem zklamal 11 hráčů.
Nesnášel jsem své postižení a bylo to pro mě těžké období.
[komentátor] Paralympijský šampion, Spojené státy americké.
[ovace publika]
[Zhe čínsky] Po paralympiádě v Pekingu v roce 2008
se lidé na postižené začali dívat jinak.
- [trenér mluví čínsky] - [ovace publika]
Život můj i mé rodiny
se hodně zlepšil.
[Craven anglicky] Před paralympiádou
měla Čína velmi nízké mínění o lidech s postižením.
Ale to bylo stejné po celém světě.
Stává se to i tady v Anglii,
i když ne tak okatě.
[Alaize francouzsky] Adoptovali mě lidé z Francie.
Bylo to, jako bych přistál na jiné planetě.
Často jsem slýchával, že jsem k ničemu.
Že jsem špinavý kripl...
negr...
Je to...
[pláče]
Je to...
Jako malý jsem to nechápal. Netušil jsem, co se děje.
Ale když jsem o tom řekl rodičům...
Často nemůžu pochopit, proč jsou lidé
tak krutí kvůli odlišnosti od ostatních.
[Cole anglicky] Zamlada jsem v Austrálii
byla typický objekt šikany.
Jeden kluk,
mi kvůli chybějící noze pořád říkal „piráte.“
A já toho měla dost.
[směje se]
Když mi tak znova řekl,
sundala jsem si protézu a mrskla ji přes celou místnost
přímo na něj.
Byl to můj první den na střední. Pak mě nechali na pokoji.
[Craven] Moje srdce pořád funguje. Můj mozek také.
Jsem tady a nesnažte se mě zastavit, protože to nestrpím.
Dejte nám šanci vám ukázat, co dokážeme.
Jinak si vlastní šance uděláme sami.
JIŽNÍ AFRIKA
[Ntando Mahlangu] Pocházím z venkova, takže vím, jak se věci skrývají.
Bylo to velmi zvláštní,
jak hlavně na venkově
posílali děti pryč,
protože si rodina myslela, že postižené dítě znamená prokletí.
Někteří lidé je nechtějí vidět.
[gepard přede]
Od prvního do desátého roku jsem trčel na vozíku.
Nevidíte, co vidí ostatní.
Jako byste neviděli svou budoucnost.
Charitativní nezisková organizace...
...mi pomohla s protézami.
[mladý Mahlangu] Drž to. Ten nebo ten?
[muž] Otoč to.
Dostal jsem své první protézy Cheetah blade.
V mnoha ohledech mi to změnilo život.
Konečně jsem mohl k lidem přijít,
podívat se jim přímo do očí a pozdravit je,
místo abych jim civěl na břicho.
Cítíte se na stejné úrovni.
Ve chvíli, kdy jsem se začal pohybovat, jsem si ten pocit zamiloval.
[žena] Dobrá práce!
[Mahlangu] Lidi se mě ptají, proč nepostojím.
Myslím, že nechci. Chci se pohybovat.
Běh mi přináší radost.
Nic mě netrápí.
Slyším jen vítr.
[hraje triumfální hudba]
Začal jsem si říkat, že chci něco dokázat,
chci být lepší a změnit svět.
Trenér mi řekl, že ve mně vidí talent
a že pojedeme do Ria.
ROK PŘED HRAMI
[Gonzalez] Poprvé jsme měli velmi úspěšné hry
v Pekingu a v Londýně.
Očekávání pro Rio byla velká.
[Parsons] Organizaci už jen dolaďujeme.
Konstrukce probíhá podle plánu.
Mysleli jsme si, že to bude skvělé
a vytvoříme něco jedinečného.
Pak jsme ale narazili na pár překážek.
[Portugalsky] Uspořádáme...
CARLOS NUZMAN PŘEDSEDA ORGANIZAČNÍHO VÝBORU
...ty nejlepší paralympijské hry v dějinách,
ne z hlediska organizace, ale lidské přívětivosti...
Chystali se oznámit název organizačního výboru.
Oficiální název
byl Organizační výbor pro Olympijské hry Rio 2016,
ne Olympijské a Paralympijské.
To mě trochu zaskočilo.
Proč nezačlenit paralympijské hry do oficiálního názvu?
Nevím, některým členům to bylo úplně jedno.
[Gonzales anglicky] Když se podíváte na historii paralympijského hnutí,
byly doby, kdy s našimi sportovci nebylo zacházeno s patřičnou důstojností
a respektem.
[Craven] V Atlantě to byla katastrofa.
[startovní výstřel]
[Gonzalez] Organizační výbor se rozhodl nepořádat paralympiádu.
V Aténách, když se podíváte na fotky,
tribuny nebyly plné diváků.
Propagace selhala. Měli potíže.
Vždycky říkám: „paralympijské znamená komplikované.“
[reportér 1] Rusko letos odmítlo uspořádat olympiádu pro postižené.
MOSKEVSKÁ OLYMPIÁDA 1980
[reportér 2] Profesor Sir Ludwig Guttmann se zlobí,
že se Rusové rozhodli postižené vynechat.
[Guttman] Nelíbilo se mi to.
[moderátor] Sověti nechtějí přiznat, že mají postižené lidi,
a taky proto vás tam nechtějí?
[Guttman] Jsou aspoň o 20 let pozadu.
[reportér] Když Sovětský svaz odmítl zorganizovat olympiádu pro postižené,
byla porušena tradice, která začala v Římě v roce 1960.
Ale Holandsko se postaralo, aby se hry konaly.
ARNHEMSKÁ PARALYMPIÁDA 1980
[Craven] Když jsem přijel do Arnhemu, nevěděl jsem,
že Sir Ludwig začátkem roku 1980 zemřel.
[Loeffler] Myslím, že bojoval do samého konce.
Pořád pracoval.
Pořád každý večer zhasínal,
protože z nemocnice odcházel poslední
a zase byl po uši v práci.
Takže odešel v dobrém období.
Jela jsem do Arnhemu a... bylo moc milé,
protože jako první věc za něj drželi minutu ticha.
Slyšet tu minutu ticha, kdy všichni mysleli na...
mého tatínka, bylo velmi dojemné.
Vedle mě byl kluk s těžkou mozkovou obrnou.
Nemohl mluvit, ale měl cedulku
a ukazoval na písmena. A ten se mě ptal, proč tam jsem.
Řekla jsem, že Ludwig Guttmann je můj otec.
A on s velkými obtížemi ukazoval: „Je to skvělý člověk.“
Ale hry byly velkým úspěchem.
Byly tam, protože Rusové prohlásili, že nemají žádné postižené.
Ale myslím, že jich mají dost.
Máte 17 paralympijských medailí, z toho sedm zlatých.
Držíte světový rekord v každé běžecké disciplíně,
na 100, 400, 800, 1 500 a 5 000 metrů.
Jako první člověk jste vyhrála čtyři hlavní světové maratony
v jednom roce, a dokonce tři roky po sobě.
[ovace publika]
- Úžasné. - Děkuji.
Odkud jste? Povězte všem svůj příběh.
Je totiž neuvěřitelný. Odkud pocházíte?
[McFadden] Z ruského Petrohradu.
Narodit se s postižením v Rusku v 80. letech
byl boj.
Biologická matka mě nedokázala finančně zajistit.
Dali mě do sirotčince číslo 13.
Neměl žádné vzletné jméno. Jen sirotčinec číslo 13.
Byl to prostý život.
Neměla jsem vozík.
Pohybovat jsem se mohla jen skákáním po podlaze
na rukou.
Byla jsem tvrdohlavá rebelka.
Nikdo si mě neadoptoval do šesti let, kdy přišla moje máma.
Zachránila mi život.
Než jsem se nadála, byla jsem v letadle do Ameriky.
Svět venku jsem neznala.
Podle mámy jsem křičela, protože jsem se vydávala do neznáma,
opouštěla něco, co jsem znala tak dlouho
a vstupovala do cizího světa, který mluvil jinou řečí.
- [dětský pláč] - [malá McFadden se chichotá]
[malá McFadden] Ahoj.
- Kolik ti je let? - Šest let.
[chichotá se]
Při příjezdu do Ameriky jsem měla nohy zakrnělé za zády,
takže jsem podstoupila asi deset operací, aby mi je narovnali.
Lékaři nepředpokládali, že to přežiju.
Mysleli, že nebudu žít dlouho a neudržím si práci.
Přemýšleli dost negativně.
Hned, jak jsem si sedla do toho závodního vozíku,
- věděla jsem, že to je to pravé. - Tak čau!
Něco takového jsem nikdy necítila...
[žena] Tatyano!
[McFadden]...svobodu a to, že můžu jet hrozně rychle.
Byla jsem do toho tak zažraná, že mi bylo všechno jedno.
Svět byl bezstarostný.
Všechno bylo nekonečné. Mohla jsem jezdit navždy.
Týdně najezdím 200 kilometrů.
Trénování rukou je téměř stejné jako u zdravých běžců.
Sleduj.
Lidé si myslí, že díky tomu, že jsem šest let chodila po rukou,
vypracovala jsem si svaly na rukou a na zádech.
Vzpomínám, že na začátku školního roku
jsme psali o svých cílech.
Poslední cíl, o kterém jsem psala,
bylo jet na olympiádu v Aténách v roce 2004.
[ovace publika]
Tatyana McFaddenová.
[lidé fandí]
[startovní výstřel]
Do toho, Tatyano!
[diváci fandí]
Nikdo nevěřil, že se dostanu do týmu, nebo že získám medaili.
Když jsem se z her vrátila,
lidi ani nevěděli, že se paralympiáda konala.
Chtěla jsem se zapsat do běžeckého týmu ve škole,
ale neměla jsem právo běhat s ostatními běžci,
když jsem byla jediná žena mezi závodníky na vozíčku.
Nechápala jsem, proč mě diskriminují.
I trenéři prohlašovali, že bych měla mít vlastní klub
a že k nim nepatřím. To bolelo.
Řekla jsem si, že s tím budeme bojovat.
Žalovali jsme je, ale ne o peníze.
Žádali jsme, aby se postižení lidé
mohli účastnit středoškolského sportu.
[reportér] Postižení teď garantuje přístup ke sportovním programům na školách.
To zajistila Obamova vláda.
[McFadden] Mohla jsem běhat vedle ostatních běžců.
[reportérka] Poprvé v historii budou žáci s postižením
zahrnuti do sportovních týmu svých škol.
[McFadden] Bylo těžké ten zákon prosadit, ale platí pro celé USA,
pod názvem Zákon rovnosti sportu.
Někdo mu říká Tatyanin zákon.
Když jsem se dozvěděla, že bude olympiáda konečně v Rusku,
řekla jsem si, že by chtělo něco podniknout.
[Parsons] Mnoho lidí překvapí, že máme i zimní paralympiádu.
SOČI ZIMNÍ PARALYMPIÁDA - 2014
Slepí sportovci se řítí stokilometrovou rychlostí z kopce
[žena] Dobrý.
[Parsons]...a věří svým průvodcům, kteří jim vysílačkou říkají,
kam zatočit.
[komentátor] Probíhá závod Super-G zrakově postižených.
[McFadden] Nerada jezdím rychle z kopce, takže to nepřipadalo v úvahu.
Ale běžky pro mě byly perfektní.
Tréning byl asi nejtěžší, jaký jsem kdy zažila.
Ostatní trenéři mi říkali, že bych se měla vrátit ke svému letnímu sportu
a soustředit se na trénink do Ria.
[komentátor] Tatyana McFaddenová má velmi zajímavý příběh.
[McFadden] Není nic lepšího, než když vidíte svou rodinu
držet americkou a ruskou vlajku
a obojí spojit dohromady.
[komentátor] McFaddenová stále vede.
Zleva ji dotahuje Marthinsenová.
McFaddenová chce udržet vedení.
Marthinsenová zabírá ze všech sil.
To je finiš! Boj do poslední vteřiny.
Marthinsenová asi dojela o desetinku dřív.
To byl finiš.
[McFadden] Získat stříbrnou medaili a mít v publiku biologickou matku
bylo úžasné.
Byla jsem nadšená, že se s ní můžu setkat.
Bylo na ní vidět, jak se jí ulevilo.
Měla hrozně těžký život a každý den si o mě dělala starosti.
Myslím, že když mě viděla, omládla o 20 let.
RIO SEDM TÝDNŮ PŘED HRAMI
[reportér] Olympiáda v Riu bude za pár týdnů.
[Mahlangu] Nic neslibuji. Jsem mladý. Nemá to žádnou nevýhodu.
Musíte ze sebe vydat všechno a ono to k vám přijde samo.
Do Ria jedu ve čtrnácti.
[Stutzman] Bylo super se tam dostat.
Na Rio jsem trénoval čtyři roky.
Jo!
[Vio] Čtyři roky.
[Batt] Musíš toho hodně obětovat:
rozlučky se svobodou kámošů, svatby, narozeniny, a tak.
[Vio] Může to být moje jediná paralympiáda.
Za pět let se může všechno změnit.
[Parsons] Pár týdnů před zahájením olympiády
mi volali z organizačního výboru.
Ptal jsem se, co se děje a oni, že mi to řeknou, až přijedu.
Tak jsem si říkal...
[Craven] Toho 18. července byl klíčový den.
[Gonzalez] Na naší straně jsme byli tři.
[Parsons] A v podstatě nám řekli, že jde o finance,
paralympiádu by to velmi zasáhlo
a nejsou si jistí, jakou úroveň
by paralympiádě dokázali zajistit.
Možná, že nebude moct být vůbec.
[Gonzalez] To bylo nejdelších pět minut v mém životě.
[Craven] Do hajzlu. Neměli prachy.
[Parsons] Co to má sakra být?
[Craven] Hry samozřejmě nelze pořádat bez peněz.
[Gonzalez] Neříkají, že můžou udělat tohle nebo tamto.
Říkají, že paralympiádu pořádat nemůžou.
[Parsons] Byli jsme v šoku.
Xaviho znám přes deset let.
Poprvé jsem viděl, že by nezareagoval.
[Gonzalez] V té chvíli jsem nevěděl, jak to vyřešit...
a to mě děsilo.
[Parsons] Pak odešli.
[Gonzalez] Myslím, že jsme tam tiše seděli pět nebo deset minut
a nevěděli, co říct, kde začít.
PĚT TÝDNŮ PŘED PLÁNOVANÝM ZAČÁTKEM HER
[reportér] Předseda Mezinárodního paralympijského výboru
příliš nevěří tomu,
že sportovci pojedou na paralympiádu.
[Craven] S takovými okolnostmi jsme se za 56 let historie paralympiády
ještě nesetkali.
[moderátor] Rostou obavy ohledně paralympiády.
[Peacock] Říkali, že paralympiádu zruší, protože nemají peníze.
Při fotbalovém šampionátu nebo olympiádě v Riu
by to svět nedopustil. Tohle je skandál.
[Via] Celý měsíc před Riem jsem probrečela.
Co se bude dít? Říkala jsem si...
[Batt] Nevěděl jsem, co si mám myslet. Nepobíral jsem to.
[reportér] Začalo to jako obava, která velmi rychle přešla v krizi.
Jak špatná je to situace? Jedním slovem katastrofální.
[2. reportér] Ukázalo se,
že finance, které měli vyčlenit na paralympiádu,
už utratili za olympiádu.
NEJVÍC SE BOJÍM, ŽE S NAŠIMI SPORTOVCI BUDE ZACHÁZENO JAKO S PODŘADNÝMI
[Peacock] Upřímně vám řeknu, že mě to hrozně naštvalo.
[Cole] Podle mě to bylo nehorázné.
Mají rozpočet na paralympiádu a na olympiádu.
[McFadden] Proč berete peníze z našeho?
[Peacock] Máte pocit, že těm lidem na paralympiádě vůbec nezáleží.
[Parsons] Všechny Národní paralympijské výbory se ptaly:
„Andrewe, co se děje? Budou hry nebo ne?“
ZBÝVAJÍ ČTYŘI TÝDNY
[Craven] Paralympici nemají čas řešit, že něco nefunguje.
Plně využívají toho, co funguje.
A ujišťuji vás, že přesně to uděláme.
[Parsons] Na lidi z vedení zapomeňte, ti nám nepomůžou.
[Gonzalez] Věděli jsme, že sportovce nesmíme zklamat.
[Craven] Tak jsme se do toho pustili my tři.
Xavi přeskupil dostupné prostředky.
[Gonzalez] Psali jsme na tabuli. Tohle je možné?
Ne, smlouva je podepsaná. Všechno je zaplacené, pryč.
Tohle by šlo? Ano, ale potřebujeme tohle. Tak jdeme na to.
[Parsons] A Philip se angažoval v médiích a na politické úrovni.
[Craven] Andrew Parsons měl za úkol pracovat s brazilskými úřady.
[Parsons] Zkoušel jsem získat peníze od vlády.
[reportérka] První prezidentka Brazílie Dilma Rousseffová byla odvolána.
[Craven] Brazilská prezidentka byla tehdy trestně stíhaná.
[lidé skandují]
[Parsons] Byla to katastrofa.
- [lidé křičí] - [hlasitá salva]
[Gonzalez] Provedli jsme spoustu provozních změn,
ale nakonec to stejně bylo o penězích.
[Craven] A peníze nám slibovali na příští týden a na příští a příští.
[Gonzalez] V průběhu jsme spolu neustále komunikovali přes WhatsApp.
XAVI: Něco o platbách od sponzorů?
PHILIP: Jestli brzy neodpoví, bude pozdě.
ANDREW: Snažím se, ale všichni jsou na olympiádě.
[Craven] Snaha o záchranu paralympiády musela probíhat během olympiády.
[Cole] V době olympiády jsem byla na táboře v Alabamě,
kde jsem se připravovala na hry.
Pokračovala jsem v přípravě a doufala,
že to nakonec klapne.
TŘI TÝDNY DO ZAČÁTKU
[Alaize francouzsky] Bylo hrozně těžké se soustředit.
Spousta stresu a psychické přípravy.
[Stutzman] Nesledoval jsem zprávy.
Nechtěl jsem o tom nic vědět a zůstat v herním režimu.
ANDREW: Federální vláda nám dá 100 milionů reálů.
PHILIP Skvělá zpráva.
XAVI Kdy budou k dispozici?
[Craven] Sehnali jsme peníze.
Pak federální soud zakázal vládě
převést peníze, které nám slíbila,
pokud organizační výbor nezveřejní rozpočty.
To samozřejmě udělat nechtěli.
[hřmění]
[reportér] S méně než třemi týdny do zahájení visí Rio na vlásku.
ANDREW: Jedu si promluvit se soudcem.
PHILIP: Pořádně ho seřvi.
[Parsons] Nikdy na to nezapomenu,
protože jsem šel já sám
s federální vládou mluvit se soudcem Ria
a s okresním návladním.
V podstatě jsem jim řekl: „Podívejte,
bez těch peněz nebudeme mít paralympiádu.“
A v zemi s miliony, přesněji s 24 miliony postižených lidí,
těm lidem posíláme tenhle vzkaz:
„Na vás nezáleží...
Nejste důležití. Nestojíte nám za námahu.“
[hraje dramatická hudba]
XAVI: Něco nového? PHILIP: Jak to šlo?
ANDREW Dají vědět za 24 hodin
Uvnitř jsem byl vyděšený. Když se ty hry neuskuteční,
jsme vyřízení jako hnutí i jako organizace.
[Craven] Cyklus by se porušil.
V budoucnu by v nás nikdo nevěřil.
Paralympijský oheň by vyhasl.
[Parsons] Xavi říkal: „Je po nás.“
Byl z toho naměkko.
[Gonzalez] Těžko se to vysvětluje,
protože věříme, že jsme součástí něčeho mnohem většího.
Je to hnutí dobra.
[Cole] Do tělocvičny mi volal ředitel našeho plaveckého svazu.
Nikdy jsem necítila takovou úlevu.
Řekli nám, že hry nakonec budou.
[Vio] Samozřejmě jsme byli nadšení
a snažila jsem se potlačit všechny své emoce.
Zdvořile jsem odpověděla:
„Dobře, jsem připravená. Půjdu zase posilovat.“
Seděla jsem a zase brečela.
[Parsons] Pak přišla ta dobrá zpráva, že peníze dostaneme.
Díkybohu.
[Craven] Nic jsme neměli a dokázali jsme to uspořádat.
Tyhle hry budou i kdyby čert na koze jezdil.
[reportérka] Roky příprav se teď zúročily.
[lidé tleskají]
[McFadden] Když se paralympiáda jednou za čtyři roky pořádá,
je to něco kouzelného.
[lidé skandují]
Je to komunita, kde se navzájem podporujeme.
- [hraje pozitivní hudba] - [lidi fandí]
[Stutzman] Svět to pouto během her vidí.
[lidi fandí]
Je to důležité poselství,
protože tito lidé musí bojovat, jen aby se tam dostali.
[portugalsky] Dorazili jste na Paralympijské hry Rio 2016.
[muž anglicky] V dálce je olympijský park.
[hlasatel] Paralympijské hry Rio 2016 propuknou každou chvíli.
[nesrozumitelné hlášení]
Dostáváme se k vysoce očekávaným závodům,
běh mužů na 800 metrů.
[rozhodčí] Třicet - patnáct.
Deset, jedenáct.
[Cole] Všechno bylo... jako město duchů.
[Alaize francouzsky] Bylo to... šokující.
[Craven] Do hajzlu.
Organizační výbor, který ztratil naše peníze,
nebo spíš utratil, neprodal žádný lístek.
[Gonzalez] Mnohem méně než na předchozích hrách.
Atmosféra byla hrozná.
Finanční potíže hrály roli, ale jen vedlejší.
Proč to máme dělat, když to nikdo neuvidí?
[Vévoda ze Sussexu] Jsou tam tisíce míst, které by mohly těm lidem změnit život.
Nezapomínejme, že hry mají zásadní význam
pro závodníky i pro diváky.
[dav aplauduje a fandí]
[komentátor] Finále běhu mužů na 200 metrů.
První velký šampionát pro Ntanda Mahlangua.
[Mahlangu] Zapomeňme na natřískané stadiony.
Hraje to velkou roli a chcete, aby vás přišli lidé podpořit.
Ale já reprezentuji miliardu lidí a to je úžasné.
Tam, odkud pocházím, je důležité reprezentovat,
protože nikdy nezapomenu na své kořeny.
- [zazní gong] - [dramatická hudba]
[komentátor] A vyrážejí. Mahlangu má pomalý start.
[Mahlangu] Reprezentuji svůj lid, svůj kmen.
Reprezentuji i ostatní kmeny.
Běžím pro taxikáře, kteří mě vozí do města,
pro lidi, co na venkov vozí chléb.
Běhám pro lidi, kteří v mém životě hrají roli.
[reportér] Tady je Mahlangu za Jižní Afriku!
[orchestrální hudba nabírá na intenzitě]
Whitehead získá zlato! Mahlangu má stříbro.
Mahlangu je druhý, s novým africkým rekordem.
[Mahlangu] Každý sportovec sní o zlaté medaili.
[hlasatel] Ntando Mahlangu.
[Mahlangu] Ale když jsem vyhrál stříbro, byl jsem z toho vedle.
[Parsons] Vzpomínám, že někdo říkal, že se neprodalo moc lístků
a já na to řekl: „Počkejte.
Lidi přijdou.
Brazilci tyto hry podpoří. Nezklamou nás.“
[startovní bzučák]
[Gonzalez] Najednou se objevil duch paralympiády.
Sportovci byli v záři reflektorů.
[komentátorka] Ellie Coleová získala zlato v paralympijském rekordu.
[komentátor] Bude to celoamerický závod.
A Tatyana McFaddenová získává v Riu první zlato!
[komentátor 2] Skvělý běh pro Peacocka!
[Parsons] Prodej lístků začal stoupat.
[několikrát vyfoukne vzduch ústy]
[Craven] Lidé o lístcích na paralympiádu nevěděli,
ale když se to dozvěděli, začali je shánět.
[komentátor] Bude to o prsa. A tady je Van Rhijnová!
Van Rhijnová vítězí. Ano!
[Peacock] Největší počet lidí, co přišli do olympijského parku,
byl na paralympiádě, ne na olympiádě.
[žena] Dobrá práce!
[Craven] Parasport to zachránil.
[Gonzalez] A diváci, lidé z Ria,
Cariocas se na to přišli podívat a spojili se.
[diváci fandí]
[Parsons] Při boccie byla chvíle...
Hráči bocci mají těžká postižení,
takže je může vyvést z míry stres, když jim je teplo nebo zima,
hluk, překvapení a podobně
A diváci byli... Je to jako na fotbalovém stadionu.
[diváci hlasitě fandí]
Pořadatelé si dělali starosti.
„Nemáme říct divákům, ať se trochu ztiší?“
A sportovci na to: „Naopak. Tohle milujeme.“
[komentátor] Brazílii se dřina vyplatila
a nastal moment, na který tým a kapitán Antonio Leme nikdy nezapomenou.
[Batt] V Riu panovala elektrizující atmosféra.
Fanoušci byli nadšení.
Měli jsme štěstí, že ve finále
asi měli radši Australany než Američany
a fandili nám.
[komentátor] Je tu bezpochyby nejlepší hráč na světě, Ryley Batt.
[ovace davu]
[Batt] Na paralympiádě jsme chtěli porazit
jeden tým, a to USA.
Fotky z Pekingu mi dodávaly motivaci.
Každé ráno jsem se díval na stříbrnou medaili na svém nočním stolku
a říkal si, že chci zlatou.
Vylez z postele a koukej sportovat.“
[komentátor] Všichni na místa.
Rozehrávka.
A už se hraje.
Má spoustu síly. Prorazí obranu.
[Batt] Když jsem hodně shodil, začal jsem se s tím postižením smiřovat.
[komentátor] Ztratil míč.
[Batt] Byl jsem na sebe víc hrdý.
[komentátor] A je opět vyrovnáno.
Batt uvolnil pravou stranu.
Beranidlo je tu zas.
Ryley Batt zvyšuje na 58-57.
A možná to byl vítězný bod.
Berou si time-out.
[Batt] Děda byl mým velkým vzorem
a vždycky mi říkal, ať jdu příkladem.
[Battův děda] Netvař se tak, mluv s Poppy.
[Batt] Chtěl jsem vyhrát pro něj.
Chtěl jsem pro něj hrát co nejlépe.
[zhluboka vydechne]
Je moc smutné, že loni odešel...
Dojímá mě to.
Ale byl by na mě pyšný.
[Battův děda] - Ahoj. [malý Batt] - Ahoj.
Ahoj.
[komentátor] Austrálie rozehrává, 3,6 vteřin před koncem. Je to na Battovi.
[diváci fandí]
Batt s ním dojede přes čáru a je konec!
Získají zlatou medaili!
Rozhodli až v nastavení.
[Batt] Je super, když vyhrajete s partou jedenácti kámošů.
[všichni] Jo!
[Parsons] Věřím, že Rio bylo pro paralympijské hnutí
možná důležitější než Londýn.
Nikdy jsme totiž nebyli tak vidět jako v Riu.
Nikdy to nebylo tak syrové. Bylo to jen o sportu.
[komentátor mluví portugalsky]
- Gól! - [Diváci jásají]
[Vio] Jako paralympijští sportovci
jsou schopni přitáhnout ke sportu další pozornost.
Kvůli tomu okamžiku trénujete celý život.
Rio bylo těžké, protože jsem měla potíže s rukou.
Týden před tím jsem nemohla šermovat a byla jsem v depresi.
Všichni šermovali a zlepšovali se
a já tam jen seděla.
[Stutzman] V Riu jsem střílel nejlépe za hodně dlouhou dobu
Věřil jsem, že vyhraju.
[hlasatel] 10!
- [muž] Jo! - [diváci fandí]
- [zvuk bzučáku] - [komentátor mluví portugalsky]
[Stutzman] Vzpomínám, že jsem střílel poslední šíp
a desítka byla výhra, devítka nerozhodně a osmička prohra.
[komentátor mluví portugalsky]
Selhalo mi vybavení a prohrál jsem.
To pro mě bylo devastující.
S Riem nejsme dobří kámoši.
Chvíli trvalo, než jsem se z toho vzpamatoval,
kvůli tomu nasazení
a čtyřleté dřině.
[komentátor] Vítejte zpět v Carioca 3 na paralympijském šermu na vozíku.
[Vio] Dva dny před paralympiádou jsem začala šermovat,
ale vůbec mi to nešlo, protože jsem byla vystresovaná.
Trenér říkal, že mi to jde, a já začala křičet:
„Neříkej mi, že mi to jde, když to není pravda!
Běž pryč! Mazej!“
Bylo to pro mě těžké.
Když ve mě nikdo nevěří, v pohodě,
ale když si nevěřím sama, je to problém.
Číňané už léta dominovali v každé soutěži.
Jsou tak silní. Jak je to možné?
[komentátorka] Za pár minut budeme mít nového paralympijského šampiona.
Rozhodčí zahajuje souboj.
[trenér] Hej!
Bebe!
[komentátorka] Takhle se raduje po prvním bodu.
Co bude dělat při patnáctém?
[trenér] Hej!
[Vio] Každý bod byl dokonalý.
- [rozhodčí] Allez. - [trenér] Hej!
[Vio] Co to proboha dělám?
[rozhodčí] Allez.
[Zhou zakřičí]
[komentátor] Nezapomeňme, že soupeří
s novou šampionkou.
[rozhodčí] Allez.
Rychle to stáhla na jediný bod.
Fyzicky je lepší než já, protože má ruce,
nebo nohy, takže je mnohem lepší než já.
[rozhodčí] Allez.
[trenér] Hej!
[křičí]
[mluví italsky]
[komentátor] Hrozně to chce.
Vrátila jí to.
Vio je na koni.
Vio vede o pět bodů.
[rozhodčí] Prêtes. Allez.
[trenér] Hej!
[komentátorka] Italku něco bolí.
Kord ji zasáhl pod maskou do temene.
Podívejte, tady vidíme, jak se Zhou rozmáchla
a kord přes masku zasáhl hlavu.
Potřebuje led.
[Vio] Už odmala
nikdy nepřiznám, že mě něco bolí.
Řeknu jen: „To nic, přejde to.“
Takže když řeknu, že něco bolí, tak to vážně hodně bolí.
[komentátorka] Směje se, ale určitě je to hrozná bolest.
[hraje dramatická hudba]
[diváci fandí a tleskají]
[komentátor] Beatrice Vio o to hrozně stojí
a na paralympiádě se vážně rodí hrdinové.
- [rozhodčí] Prêtes. Allez. - [kouč křičí]
[křičí]
Jeden bod ji dělí od zlata.
[Vio] Když vyhráváte a jste u 14. bodu,
říkáte si: „Ještě jeden. Poslední.“
Když se dobře trefíte, vyhrajete.
To víte celý život.
[nezřetelné pokřikování]
[pokřikování v italštině]
Ale když ten poslední bod nezískáte, budete brečet po zbytek života.
[lidé tleskají v rytmu a skandují]
[muž fandí v italštině]
[komentátorka] Všichni jsou napnutí jak struna.
- [rozhodčí] Prêtes. Allez. - [Vio křičí]
Devatenáctiletá dívka z italských Benátek
neví, co se sebou.
To jsou čisté emoce.
[nezřetelné]
[Vio] Když jsem se vrátila k šermu, řekla jsem: „Jsem Bebe,
nemám nohy a ruce a chci jen šermovat.“
„To nejde. Šermuje se těmito třema prsty
a zápěstím, tu část potřebuješ.
O tom šermování je.
Ty tu část nemáš, tak nemůžeš šermovat.“
Nebylo to možné, ale všechno je na začátku nemožné.
Musíte si jen věřit a dělat, co chcete.
[lidé skandují] Brazílie! [dav aplauduje]
[ovace]
[muž anglicky] Jsme na závěrečné ceremonii Paralympijských her. Sledujte!
[Craven] Díky Riu jsme dokázali, že máme jednotné hnutí.
[ovace]
Když se všechno podělá,
naše hnutí se semkne a řekne:
„Tohle nám dělat nebudete. Budeme mít své hry
a své poselství do světa vyšleme.
Pomůžeme změnit společnost
a udělat z této planety lepší místo k životu.“
[McFadden] Jde o mnohem víc než jen o vyhrávání medailí.
[ovace]
[pilot italsky] Bebe Vio. Děkujeme za všechny ty emoce.
Díky tobě jsme dnes vzlétli.
[anglicky] Cestující, rádi bychom vás informovali,
že dnes máme tu čest přivítat držitelku zlaté medaile
z Paralympijských her 2016.
[lidé skandují] Bebe! Bebe!
[hlasatel] Vaši vítězové olympiády a paralympiády!
[Parsons] Chceme hrát velkou roli v otázce lidských práv.
Vracíme se na začátek.
[Vévoda ze Sussexu] Vize Sira Ludwiga nebyla naplněna,
protože lidé označovaní za postižené
obecně nejsou
přijímáni ani začleněni do společnosti.
O co se tehdy Sir Ludwig snažil, je dnes potřeba ještě víc.
[hraje energická hudba]
[Peacock] Lidem je mě líto. Proč? Kvůli zavedené představě.
„Nemá nohu. Musím ho litovat.“
[Alaize francouzsky] Moje postižení je moje síla.
Budu takový do smrti.
Noha mi už zpátky nenaroste.
Nejsem ještěrka.
[Stutzman v angličtině]
Každý má superschopnost, kterou během života najde.
[Vio] Musíte jen přijmout svou situaci.
A objevit, jak je to krásné.
[triumfální hudba]
[Hraje píseň “Rising Phoenix”]
Překlad titulků: Ludmila Vodičková