Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
LAKÁSOK ÉS APARTMANOK
A SZERETET EGYSÉGE IMAHÁZ
Az önarcképek igen erőteljesek.
Főleg, ha elgondolkodunk, kit ábrázolnak.
- Yusef! - Hát itt vagy.
- Mizu, fekete király? - Elnézést!
Örülök, hogy látlak.
Gondoljanak csak a szereplők élményeire!
A feketék egyszerre rendkívüliek és hétköznapiak.
Ezen agyalok éjszakánként.
Átható.
Nagyon introspektív.
Szabad?
Gyönyörű.
Köszönöm.
Nyugat-afrikai, ugye?
Igen.
Elefántcsontparton vettem.
Azta!
Helló!
Ő az unokatestvérem, Sicily.
- Örvendek. - Én még inkább.
Hé, Isaiah!
Megbocsátanak egy pillanatra?
Megbeszéljük?
Mégis mit?
Elég!
Meg akarod festeni, mi?
Yusef!
Csodás rendezvény. Egyszerűen lenyűgöző.
Chenai, ő itt Isaiah Maxwell.
- Örvendek. - Yusef, keresnek.
- Viszlát! - Viszlát!
Sétáljunk egyet!
Köszönöm, uram.
Át akarta festeni.
Remek szeme van.
Ismerem a munkáit.
- Igen? - Hát persze.
Ez a munkám.
Igaz.
Színtiszta öröm egy művész fejlődését követni a munkáin keresztül.
Nézze!
Kísérletezés.
Siker.
Kiábrándultság.
Yusef szerint ön különleges.
Ha ismertségre és saját bemutatóra vágyik,
teljes mértékben a munkának kell szentelnie magát.
Saját bemutató?
Pár hónap múlva csoportos kiállításom lesz.
Ha előrukkol valamivel, talán a részese lehet.
- Nagyszerű lenne. - Remek.
- Ha megbocsát. - Természetesen.
- Mizu, csajszi? - Szia.
- Hogy vagy? - Jól. Te?
- Remekül. - Igen?
- Aha. - Úgy is nézel ki.
- Ja, lazulgatok. - Értem.
Keresek valamit. Vicceltem.
Értelek. Láttad a haverodat?
- Nem. Merre jár? - Passz. Biztosan késik.
Késik? Üzletel, ha érted.
Mi a pálya, pajti?
- Mizu, haver? - Állati a buli.
- Ja. Köszi. - Oltári.
- Csá, kislány! - Szia!
A francba!
- Kezdődik. Oszoljatok! - Nyugi! Ne légy féltékeny!
Csak engedd el magad ma este!
Naná.
- Na hogy fest? - Mesésen.
- Mi a pálya? - Semmi.
Hadd mutassam be a csajomat, Meccát!
- Örülök. - A spanom, Isaiah.
Hogy vagy? Örvendek.
- Küldtem egy kis piát nektek. - Oké.
Basszus. Egy pillanat!
Jó újra látni.
Örülök, hogy eljöttél.
- Csodásan festesz. - Elég!
- Gyönyörű vagy, mint mindig. - Igyekszem.
- Nagy tapsot a Gold Lake-nek! - Várj!
- Gyerünk! - Megérkezett a washingtoni Gold Lake.
- Ez kell. - Nekem a táska, a cipő, minden.
- Cseréljünk, drágám! - Csajszi!
Mi a pálya, kicsi?
- Hogy vagy? - Jól.
- Jó látni. - Téged is.
- Jól nézel ki. - Kezdődhet a buli?
Meglátjuk. Ezer éve nem buliztam. Kicsit berozsdásodtam.
- Megoldjuk. - Naná.
Számíthatsz ránk.
Aha.
Gyere, Stevie!
Szerintem igen.
Isaiah, ő itt Stevie. Együtt jártunk a Howardra.
Ő pedig Isaiah. Spanok vagyunk
a Marion Barry féle diákmunka óta.
Ja, állati volt.
Oké.
Örvendek.
- Ismét. - Ismét.
Várjatok! Szóval ti ismeritek egymást?
Másodszor találkozunk, de… valahogy úgy.
Nagyszerű.
- Mi lenne, ha szereznénk piát? - Jó, menjünk!
- Tudom, mit kérsz. - Igen? Oké.
- Menjünk! - Oké. Rendben.
- Kicsi a világ. - Kicsi a világ.
- Gyönyörű vagy! - Köszi.
Tetszik a…
Nekem is.
hajad hátrakötve.
- Jó a buli. - Igen, sokan vannak.
- Nick rendes srác - Oké.
- Jó. - Jöhet?
- A tiéd. - Kösz.
Oké, szóval…
- A jelenre! - A jelenre!
Egészségetekre!
Csirió!
Szemkontaktus.
Isteni. Készen álltok?
Mikrofonpróba. Egy, kettő. Hogy vagytok ma?
Ne már! Bulizzunk! Nagyobb zajt kérek. Hogy vagytok ma este?
Ha nem ismernétek, Nick vagyok. A tulaj.
- Ez itt a Get Down. - Segítek.
Rendben. Szia.
Ma este újra átélhetitek a jó öreg D.C.-élményt.
Mit tudsz a go-góról?
Mindjárt kiderül.
Szeretsz táncolni?
Csapassátok a zenét, tesó!
Hadd halljam!
Hé, bajnok!
Mi a helyzet, édes?
Szóval művész vagy.
Logikus.
És az rossz?
Nem.
Kicsit sem.
Ha engem kérdezel, mind művészek vagyunk.
Csak én épp festek.
Én kicsit sem értek a művészethez.
Nehéz elhinni.
Mindenki azt hiszi, a művészet valami emelkedett dolog, de…
a feketék nap mint nap a semmiből alkotnak.
Ha ez nem művészet, akkor nem tudom, mi az.
És veled mi a helyzet?
Mi lenne?
Ugyan már! Úgy értem, mivel foglalkozol?
Nemrég mentem át a Georgetown jogi karára.
Szóval Georgetown?
Oké, értem.
Miért lett Stevie a neved?
Anyám miatt.
Stevie Wonderről nevezett el.
Azta!
Ez csúcs.
Ott volt a rotterdami koncertjén,
amikor nyolc hónapos terhes volt velem.
Azt mondta, egész idő alatt izgatottan táncoltam.
- Hát ennyi. - Azta!
Nem semmi.
Az én őseim csak fogták a kedvenc bibliai nevüket, és ennyi.
Várj! Szóval Rotterdam, mi?
Igen, 16 éves koromig ott éltem.
Értem.
De az egész családom D.C.-ből származik.
D.C.-ből vagy P.G.-ből?
- D.C.-ből. - Csak kérdeztem.
Az emberek hajlamosak egynek tekinteni D.C.-t, Marylandet és Virginiát,
de tudod, hogy értem.
Itt lakom.
- Itt? - Igen.
Kösz, hogy elkísértél.
Nagyon szívesen.
Hé, Stevie!
Tudom, hogy a jogi kar zűrös meg minden, de…
ha kikapcsolnál egy kicsit…
esetleg megismételhetnénk.
Jó reggelt, Stevie Richmond!
Jó reggelt, Isaiah…
Maxwell.
Megvagy.
Remekül nézett ki.
- Nagyon szép volt. - Pont előttem ült.
- Uram, irgalmazz! - Nem láttam tőle.
Riley tiszteletes mai prédikációja remek volt.
Még jobb lett volna, ha Helen kalapjától látok is.
Ne beszélj már folyton másokról!
Ó, hallgass! Nem róla beszéltem, hanem a kalapjáról.
Junior, jelentkeztél arra az állásra?
- Milyen állásra? - Amit a diakónus ajánlott.
Mondtam, hogy nem jelentkezem.
Még mindig spermát árulsz, Junior?
Egyszer fordult elő, Claudette.
Johnson diakónus szerint nagyon jól fizet.
Végre fizethetnéd a tizedet, és bérelhetnél egy lakást.
Nem értem, hogy akarsz festésből eltartani egy családot.
- Ez nem igazi munka. - Milyen családot, apa?
Előbb egy barátnő kéne neki, apa.
Látom, szeretsz csóró lenni.
Inkább bemegyek.
BEREKA KÁVÉZÓ
- Szia! - Örülök, hogy eljöttél.
Ingyen kávéért bármit.
Adományokat szívesen fogadok. Bármikor…
- Ma nem. - Nem?
- Jó a rucid. - Ez durva volt. Oké.
Ez ugyanarról a farmról van?
Egy másikról.
- Etiópia egyik legrégebbi kávébabja. - Nem csoda, hogy olyan finom.
Köszi, csajszi.
Na, mesélj! Mi a helyzet? Min ügyködsz?
Nem tudom elmagyarázni.
Szeretem a munkámat a cégnél.
De nem tudom, egy óriási cég nagymenő ügyvédje akarok-e lenni.
Apám szerint az ilyen helyek igazi aduászt jelentenek a későbbiekben.
Nos,
én igazi rémálom vagyok a szüleim számára.
Elég!
Figyelj, csajszi! Több diploma is feljogosít, hogy kávét főzzek.
Hagyd abba! Jól csinálod.
Igazad van. Tényleg jól csinálom.
Láttam, hogy nézett rád Isaiah.
Ne is kezdj bele! Most nincs időm ilyesmikre.
- Oké. - Nézd, hogy töltöm a hétvégét!
- Igaz. Nem túl menő. - Nem.
Randira hívott.
Értem.
- Mármint… - Ez remek.
Ez csak egy randi.
Így van.
- Meglátjuk. - Meglátjuk.
- Elég!
- Ne csináld! - Nem csináltam semmit. Ez…
Óvatosan! Ez itt a jövő évi jelzáloghitelem.
Megvan.
Nagyon komolynak tűnik.
Befejezted azt szart a kiállításra?
Elakadtam.
Apukám…
neked ihlet kell.
Téged mi inspirál?
Az a képtől függ.
Bármi adhat ihletet.
A nők, a sarki seggfejek, a kubai építészet,
a kacsák a parkban.
Az élet igazi inspiráció.
Ne várd egy sötét szobában, hogy a kibaszott múzsa homlokon csókoljon.
Felejtsd el! A falánk ribancot etetni kell.
Emeld fel a segged, és keress egy lakást! Ne a stúdióban élj!
Csak így lehetsz igazi művész.
- Most szentbeszédet tartasz? - Hívd, ahogy akarod!
Ha másban nem is hallgatsz rám,
egyet jegyezz meg! Egy művet tarts meg minden kiállításról!
Miért mondod ezt?
Azért, baszki, mert a te szarod a tiéd!
Azta!
Erre nem gondoltam.
Tudom.
Ahogy a legtöbben.
A D.C. Fair Housing Institute jelentése szerint
a lakhatási költségek gyakran a a legszegényebb családok jövedelmének
ötven-nyolcvan százalékát teszik ki.
A családok nagy része fekete vagy latinó.
A jelenlegi lakhatásvédelmi törvények hibásak,
és már nem szolgálják a megvédeni kívántak javát.
Nem biztos, hogy ez polgárjogi ügy.
- Tudja bizonyítani a diszkriminációt? - Engedje meg a tisztelt bíróság!
Ami jelenleg D.C.-ben zajlik,
az az ország lakásügyi diszkriminációjának eredménye.
Pontosan ez az oka az 1968-as tisztességes lakhatásról szóló törvény
elfogadásának.
Bár a diszkrimináció nem egyértelműen faji alapú,
a gazdaságra tolódott át,
ami viszont ebben az országban fajhoz kötődik.
Kinevetsz?
Micsoda hangulatot teremtettél.
Szeretem elkényeztetni a hölgyeket.
- Igen? - Várj! Még egy kis bort?
- Meg is vagy. - Kérek. Pillanat!
Fenékig!
A francba!
Semmi gond.
- Biztos? - Persze.
Imádok itt lenni.
- Minden tökéletes. - Gyönyörű.
Mutatni akarok valamit.
MIMI'S LIQUORS SÖR - BOR - SZESZES ITAL
Szóval itt történik a varázslat.
Hát mondhatjuk így is.
Ez nagyon szép.
Anyámtól hoztam el. Még nincs kész.
BOLT
Nincs kész?
Nincs. Még finomítanom kell a pólón.
A háttéren.
Majd kész lesz.
Ez mit rejt?
Még nem mutattam meg senkinek.
Rajta!
Vedd le!
Óvatosan!
Finoman!
Bocs.
Köszönöm.
Noah Davis képeire emlékeztet.
Ő az egyik kedvencem.
- Komolyan? - Aha.
Hűha!
Mindig azt mondja, a spiritualitás a művei mozgatórugója,
ami kényelmetlenül érinti az embereket.
Ha a képeim kicsit is képesek lennének ilyen gondolatokat ébreszteni…
óriási lenne.
Honnan tudod, mikor van kész egy festmény?
Honnan tudod, mikor szeretkezel valakivel?
Szia! Most kaptam egy festményt.
Tudsz róla valamit? Nincs rajta feladó.
Nahát!
Egy művész rajonghat érted.
Na jó.
- Lehet, hogy bele kell húznom. - Szerintem már eléggé belehúztál.
Most már a tiéd.
Átjössz…
feltenni?
Oké.
Azta!
Itt laksz?
Bizony.
Ez volna az.
Hova szeretnéd tenni?
Arra gondoltam,
oda.
Mit szólsz?
Tudod…
Attól függ, mit vársz tőle.
Szeretnéd, hogy mosolyt csaljon az arcodra, amikor belépsz?
Vagy emlékeztessen valamire…
vagy valakire?
Itt milyen lenne?
Lássuk!
Tökéletes.
BEN CSILITÁLJA WASHINGTON NEVEZETESSÉGE 1958 ÓTA
Gyere ide!
De cuki.
- Várj! Na ne! - Aha.
Ezer éve ismerem a Kölyköt.
De még a saját anyjának sem pucolna rákot.
Stevie imádja a rákos pitét, szóval muszáj.
- Ez nem igaz. - A nőstény rákok még édesebbek.
- Ez tény. - Az.
- Ja. - Oké.
Naná. Logikus, hiszen a nők jobbak.
- Többnyire. - Kezdik.
- Köszi. - Köszi.
Így van.
Ha már ilyen őszinték vagyunk…
- Naná. - A nők tényleg jobbak.
- Ne már! Le akarsz járatni? - Nagyon csípem.
De téged jobban.
- Ez az. - Oké, értjük.
- Apus. - Igen?
Miért festjük át megint a nappalit?
Mert anyád túl sokat nézte A nagy házalakítást.
Azt hittem, szeretsz festeni.
Nem vicces.
Amúgy hogy megy az álláskeresés?
Hamarosan közismert leszek.
Vagyis árulják majd a műveimet.
Lehet, hogy saját bemutatóm is lesz, szóval…
FIATAL TEHETSÉGEK
ISAIAH MAXWELL
Olyan büszke vagyok rád.
Ez komoly, Moe?
Sziasztok.
Mi újság, csajszi?
- Jó, hogy jöttetek. - Naná.
- Jó újra látni. - Csodásan nézel ki.
Szia. Kösz, hogy eljöttél.
- Persze. - Olyan kreatív.
Ez volna az.
Ez egy kibaszott mestermű.
- Aha. - Öregem!
Be fogsz futni, tesó.
- Tuti. - Büszke vagyok rád.
Haver.
- Isaiah, Stevie. Mosolyogjatok! - Oké.
- Oké. Gyere! - Rendben.
- Vízszintesen! Így jobb. - Oké.
Lőjünk egyet a táblánál is!
- Jó ötlet. - Oké.
Itt is van.
Ott van.
- Köszönjük. - Köszönjük.
- Jól érzed magad? - Nagyon.
- Te? - Hé, Isaiah!
- Adam! Mizu? - Hogy vagy?
- Jól. Nincs okom panaszra. - Ja.
Ő Stevie, a barátnőm.
- Ő pedig Adam. - Örvendek.
- Szintúgy. - Együtt jártunk a fősulira.
Mi a helyzet, haver? Egy galériának festesz?
- Te is festő vagy? - Igen, de közel sem olyan jó, mint ő.
Ő volt a suli sztárja.
Tényleg elég menő.
New Yorkban lesz a következő bemutatóm. Gyertek el, ha arra jártok!
Hat hónapig készültem rá Rómában.
Örülnék neked a megnyitón.
Nagyszerű. Szívből gratulálok.
- Kösz, haver! - Aha.
De ölni tudnék, hogy Chenai kiállítson.
Tetszik a képed. Még egyszer örültem.
- Én is. - Csak lazán!
Én…
beszélek Chenaijjal.
- Oké. - Mindjárt jövök.
- Köszönöm, hogy eljöttél. - Ugyan! Szívesen.
Tetszik.
De…
maga tud ennél jobbat is.
A barátnődnek neveztél.
Chenai szerint nem vagyok kész saját kiállításra.
Micsoda?
Miért?
Szerinte nem tudom, mit akarok kifejezni.
Szerinted nincs mondanivalód?
De.
Van.
Tudom, hogy van.
Mutasd meg neki!
Arra gondoltam…
maradhatnál.
Persze, itt alszom.
Úgy értettem…
maradj itt végleg.
Készen állunk rá?
Hát… szinte minden éjszakát együtt töltünk.
Dolgozhatsz a stúdióban.
Saját kiállítást akarok.
Azta!
Hadd találjam ki! A fehér csávónak a suliból volt már pár.
- Nagyjából. - Mekkora kibaszás.
Mennyivel vagy jobb?
Sokkal.
A fejesek tudják?
Látniuk kell.
Csak akkor fogják látni, ha megmutatod nekik, baszki.
De akkor készen kell állnod.
És a jó nem elég. Rohadt nagyot kell alkotnod.
Tök mindegy, jobb vagy-e a sulis csávóknál.
Ne jobb legyél, hanem egy kibaszott unikornis!
Mint te.
Én nem annak születtem.
De rájöttem, hogy változzak át.
Sakk-matt.
Néha azon töprengek, szükségem van-e a jogi diplomára.
Lehet, hogy nincs.
Amitől csak még hihetetlenebb vagy.
Néha szeretnék olyan lenni, mint te.
És az milyen?
Merész a véleményed.
És a művészeted.
Néha úgy érzem, a munkám nem elég.
És mi volna elég?
Szeretném magyarázkodás nélkül kifejezni magam.
Kinyilatkoztatások nélkül megmutatni,
hogy a feketék
hétköznapiak, gyönyörűek…
meg ilyesmi.
- Úgy érzed, képes vagy rá? - Nem tudom.
Gyorsan mondom.
Nem mondtam el a szüleimnek, hogy együtt lakunk.
Oké. Vagyis…
És anyám néha egy kissé…
- Minden oké, kicsim. - Nincs. Várj!
Szia!
- Anya, ő Isaiah. - Örvendek, Ms. Richmond.
Szintúgy.
Tudod, hol van apád.
- Hát itt vagy! Stevie! - Apuci!
Gyere ide, kislány!
- Hogy vagy? - Jól. Te?
- Jól. - Helyes.
Apa,
ő itt Isaiah.
Nagyon örvendek, uram.
Rendben.
Erős kézfogás.
- Honnan jöttél, fiam? - Délkeletről.
Ne viccelj! Akkor onnan a kézfogás.
Gyönyörű a házuk.
Ne is mondd! Jókor költöztünk be. Piszkosul összezavartuk a fehéreket.
Remélem, vettél valamit Délkeleten. Egyre több arra a fehér.
Foglalj helyet!
Köszönöm a vacsorát, Ms. Richmond. Egyszerűen…
remek volt.
Szívesen.
Hogy ismerkedtetek meg?
- Egy kiállításon. - Igen.
- Emlékszel, amiről meséltem? - Igen.
Stevie szerint festő vagy.
- Igen, asszonyom. - Ezt tanultad?
- Anya. - Igen, a Marylandi Főiskolán.
A Howard nem érdekelt? Remek a történelmi képzésük.
A Howard Egyetem.
Tudod.
Sok sikert azoknak, akik a művészetből próbálnak megélni.
Nem minden a pénzről szól.
Persze, hogy nem.
De úgy vettem észre, főleg a nagykövetségen,
hogy megkönnyíti az életet.
Jó, hogy segíteni akarsz másokon,
de olcsóbban is megteheted.
Önkénteskedj!
Nem azért tanulsz feketeként jogot,
hogy egy nonprofit szervezetnél vagy egy másodrangú cégnél dolgozz.
Szerintem remek, hogy Stevie segít másokon.
Több olyan ügyvédre lenne szükség, mint ő.
Így van.
Mióta jártok?
Nehéz lehet időt szakítani a randizásra a jog mellett.
- Kedvesem… - Apu.
Nem gond.
Szakítok rá időt.
Drágám, az idő nem terem csak úgy. Ezért nem is pazaroljuk.
Igazából Isaiah és én együtt élünk.
Hol? Mégis mióta?
- Mióta… - Nálad?
Nos…
az idők tényleg változnak.
A VALÓDI ETIÓPIA
Az igazat mondom.
- Nem. Büszke lehetnél rá. - Hogy érted?
- Miről beszélsz? - Én büszke vagyok rá. Én hagylak.
Ez az etióp taco egyszerűen isteni.
- Elképesztő. - Az.
Mit csináltok hétvégén?
Ó, igen.
Horgászunk a mólón, aztán sütünk egy kis halat, ha benne vagytok.
- Naná, hogy benne. - Én…
nem érek rá.
Be kell fejeznem valamit.
- A kiállításra. - Fenébe!
Egész héten a stúdióban voltál, kicsim.
Igen, tudom. Sok a dolgom.
- Egy napról van szó. - Tudom.
- Szétszedsz egy családot? - Teszek rá.
- Sok barátnőt loptam már. - Te bolond vagy.
- Nem bírom. - Nem szégyellem.
Azt látom.
Hahó! Stevie!
- Hé! - Mi baj, csajszi?
Sajnálom.
- Jól vagy? - Mi van?
Isaiah olyan feszült…
a kiállítás miatt.
Mármint…
alig látom.
Tudod…
Na figyelj, csajszi!
A pasik egyszerre csak egy dologra tudnak figyelni.
Bárcsak segíthetnék neki valahogy!
Ne már, Stevie!
Bemutattad a szüleidnek, pedig tudod, hogy le van égve.
Figyi! Ő férfi.
Csak gondoskodni akar rólad.
- Igen. - Nem akarja, hogy segíts.
- Csak mondom. - Nem, igazad van. Így van.
Élethűre akartam alkotni, de…
a festék eltorzítja az arcot.
Végül a drámai hatás volt a cél.
De…
a torzítás…
így látom én az embereket.
Gyere!
Isten kegyelmes. Isten jó.
Istenem, köszönjük az ételt. Ámen. Köszönjük, Jézus.
Ámen.
- Köszönjük, Jézus. - Köszönjük, Jézus.
Hogy megy a suli?
Jól.
Pörgős, mint mindig.
Csak…
- a szokásos. - Aha.
Mi az?
Önálló kiállításom lesz.
Micsoda?
Bizony. Chenai most mondta.
Istenem, ez elképesztő! Gratulálok! Nem hiszem el.
- Köszi. - Gyere ide!
Büszke vagyok rád. Annyira…
Köszönöm.
Ez… tudod…
Sok dolgom van még.
Menni fog.
Menni fog, kicsim.
A JOGÁSZAT TÖRVÉNYE ÉS ETIKÁJA
- Ms. Richmond. - Dr. Clark.
Úgy hallottam, remekül ment a védés, ifjú hölgy. Gratulálok!
Köszönöm.
Rengeteg állásinterjúra meghívták.
A Schmidt-Morgan itt, D.C.-ben. De van New York-i is.
A Pride-Randall és a Jacobs, Thompson & Lee, valamint…
Kapaszkodjon meg!
Készen áll?
Az ország harmadik legjobb cége, a Watkins, Skinner & Robertson Chicagóban.
Ezt nem hiszem el.
Megcsinálta.
Darlene Robertson cége?
Igen.
Chicagóban.
A jelentkezésem óta sok minden változott.
Várjon egy percet, Stevie!
Az ön döntése, de ha a jövőben partner akar lenni,
ne utasítson el egy ilyen ajánlatot!
Értem.
- Csak magán múlik. - Köszönöm.
ALVIN AILEY AMERIKAI TÁNCSZÍNHÁZ
Kérem, foglaljanak helyet! Hamarosan kezdetét veszi
az Alvin Ailey Amerikai Táncszínház előadása.
Ő MOBIL
Ő HÍVÁS VÉGE
Ő HAHÓ! HÍVJ FEL! MINDEN OKÉ?
Sajnálom.
Nem gond.
Annyira koncentráltam, és…
nem figyeltem az időt.
Mondtam, hogy nem gond.
Chicagóba megyek.
Interjúra hívtak Darlene Robertson cégéhez.
Na ne!
De.
Remek.
Azt hittem, ott akarsz dolgozni, ahol a nyáron.
Igen. De gondoltam, nincs mit veszítenem, ha elmegyek.
Rendben.
Hogy fog ez működni?
- Megoldjuk. - Rendben.
CSOKOLÁDÉ VÁROS
Isaiah, bemutatlak valakinek.
Köszönöm.
Valódi zseni.
Egy zseni.
Isaiah Maxwell.
Örvendek. Köszönöm, hogy eljött.
Büszke vagyok rád.
Jól csináltad.
Meg kell hagyni, fiam, megcsináltad.
Hölgyeim és uraim, Chenai Hungwe vagyok.
Szeretném megköszönni, hogy eljöttek a megnyitóra.
Mielőtt belevágnánk, külön köszönetet mondanék
Mr. Yusef Davisnek…
Igen.
hogy felhívta a figyelmem erre az ifjú tehetségre.
Nagy örömömre szolgál megnyitni az első saját kiállítását.
E művész
hazaért.
Sokaknak nem kell bemutatnom,
de engedjék meg, hogy felkonferáljam
Isaiah Maxwellt.
Számomra…
elmondhatatlanul különleges ez az este.
Csak nyugi, Moe! Megy ez.
Nem lennék ma itt…
ha Chenai…
nem ad egy esélyt.
Köszönöm.
Köszönöm, hogy eljöttek.
Koccintsunk D.C.-re!
D.C.-re!
Igyanak! Jó mulatást!
A munkád erejét
a siker vágya táplálja.
Ne hagyd, hogy a dicsőség a fejedbe szálljon, és elveszítsd.
Micsoda gyűjtemény!
Aha.
Ezt a megismerkedésünk után fejezte be.
Remélem, nem várod, hogy azt mondjam, gondold át.
Nincs mit átgondolni. Ha ajánlatot kapsz, fogadd el! Ennyi.
Anya.
Bízz anyádban, ha azt mondja, ne legyen olyasvalaki az első számodra,
akinek te nem vagy az!
Nem is meséltél a chicagói interjúról.
Jól ment, azt hiszem.
Csak nem tudom, nekem való-e.
Most.
Te mit gondolsz?
Mit gondolok?
Erről álmodtál, nem?
Igen. Elég nagy szó.
Én elfogadnám.
Elfogadnád?
Hát igen.
Ez egy életre szóló lehetőség.
Erre vártál, nem?
Melegítő, kicsim?
Hagyd abba!
Rendben.
Nem várhatod, hogy minden oké legyen, csak mert felbukkansz.
Hogy érted ezt?
Sosem vagy itt, Isaiah.
De ha mégis, lélekben akkor sem.
Végre meglehet a nagy áttörés.
Egész életemben ezért dolgoztam. Éveken keresztül.
Tudod te, hogy felemésztett ez a szar? Tudod?
Téged mi érdekelt ennyire hevesen?
Mi érdekelt?
- Hogy kérdezhetsz ilyet? - Figyi, ezt nem baszhatom el.
Engem nem pénzelnek az őseim.
Kapd be!
Frankón?
Akarod ezt egyáltalán?
Hogy érted, hogy akarom-e? Itt vagyok, nem?
A francba!
Ne már, Stevie! Pont neked vannak életre szóló terveid.
- Mellesleg illek én a képbe? - Nem csak neked vannak álmaid.
Mit jelentsen ez?
Nem támogatlak az álmaid elérésében? Erre utalsz?
Elvállalom a chicagói állást.
Mikor akartad elmondani?
Miért kérdeztél meg, ha már eldöntötted?
- Most mondom. - Most?
Öregem.
Gondolom, én tudom meg utoljára.
- Fogadok, anyád a fellegekben jár. - Kifelé!
Micsoda?
Menj el!
Rendben.
A te házad.
Nem túlzok.
Tényleg csodaszép.
Alig várom, hogy megnézd élőben.
Remek.
Aha.
Majd beszélünk.
Igen. Ez az!
Rendben.
Több képre van szükségünk.
Ha évente 20-30 képet festenél,
helyet kapnál a világ számos gyűjteményében.
Nemzetközi szinten kell gondolkodnunk. Figyelsz rám, Isaiah?
EGY ÉVVEL KÉSŐBB
A környéken jártam, megláttam a verdád. Mondom: „Csekkolom a Kölyköt.”
Basszus.
Jó rég láttalak.
Remek, haver. Mi a pálya?
Láttalak az újságban. Nem semmi.
Kemény, mi?
Nagyon örülök neked. Végre meg tudsz élni a festésből.
Mindig is tudtam.
Kösz, haver.
Lépjünk le innen!
Igyunk pár sört a U Streeten! Dumálgassunk!
Bocs, haver. Tudod, hogy van ez…
Nagyon benne vagyok.
Ja.
Jövő hétvégén, miután megjöttem Chicagóból?
- Chicagóból? - Aha.
Egy kis kiruccanás.
- Tudod, hogy megy ez. - Aha.
Még mindig nem beszéltél vele?
Nem.
Látom, sok a dolgod, szóval lépek.
Figyi, tesó…
Örülök, hogy benéztél.
Naná, haver.
Gyere ide!
- Szeretlek, tesó. - Örökké.
Majd koccanunk.
SÉRÜLÉKENYSÉG CHICAGÓI MŰVÉSZETI MÚZEUM
New Yorkban láttam a Csokoládé várost. Lenyűgöző.
- Gyönyörű munka. - Köszönöm. Köszönöm szépen.
Kösz, hogy eljöttek. Érezzék jól magukat!
Örvendek. Isaiah vagyok. Köszönöm.
Ez jó. Gyönyörű.
Te mit gondolsz?
- Csodálatos. - Köszönöm.
Köszönöm.
Kösz, hogy eljöttek.
Minden rendben?
- Örvendek. - Igen. Jól vagyok. Csak…
Stevie.
Isaiah.
Hogy vagy?
Jól.
- Te? - Jól.
Nem panaszkodom.
Hát…
Üdv! Ahmad vagyok.
Ahmad, ő Isaiah Maxwell.
Az egyik művész.
- Nagyszerű. - Örvendek.
Gratulálok.
Köszönöm.
Honnan ismeritek egymást?
- Mi… - Régi barátok vagyunk.
- Igen, régi barátok. - Remek.
Kösz, hogy eljöttetek.
Érezd jól magad…
Stevie.
Örülök… hogy találkoztunk.
Ahmad.
VIGYÉL A GO-GÓBA!
Szia, Stevie! Én vagyok.
Nagyon jó volt látni téged.
Pár hét múlva lesz a következő kiállításom D.C.-ben.
Örülnék, ha eljönnél.
Mutatni akarok valamit.
Jó lenne egy kicsit beszélgetni
meg ilyenek.
Szólj majd!
Hívj vissza!
Szia.
Hogy vagy?
Jól.
Nem hittem, hogy eljössz.
- Remélted, hogy nem fogok? - Örülök, hogy megtetted.
- Jó látni téged. - Téged is.
Olvastam az interjúdat a New York Timesban.
Nem ment túl jól.
Kicsit furcsa volt.
A fekete művész szerepe ugyanaz, mint a fekete tanáré.
Vagy a fekete ügyvédé.
Felelősségre vonni.
Szórakozol?
- Nem vicces. - Nem, remek interjú volt.
Komolyan.
Kérdezhetek valamit?
Igen.
Boldog vagy?
Ezt ne kérdezd!
Kérdezhetek még valamit?
Nyerőszériában vagy.
Van terved ma estére?
Nincs.
Semmi.
Hiányoztál.
Szeretlek.
Hiányzik ez.
Hova mész?
Feküdj vissza!
Bár megtehetném.
Megteheted.
Itt Isaiah.
Csak az a festmény legyen a falon.
Igen, felrakhatjuk a másik falra. Az…
Szia.
Hova mész? Azt hittem, együtt töltjük a napot.
Én is.
Remek.
Egy pillanat, és kész vagyok.
Én…
- megyek. - Ne már! Nem bírsz ki egy percet?
Csodás éjszakánk volt, te meg csak így lelépsz?
Mondd, hogy nem szeretsz már!
- Persze, hogy szeretlek. - Oké.
- Nem tűnik csak úgy el. - Jó. Akkor mi a gond?
Ha megkértél volna, hogy maradjak, sosem megyek el.
Maradj!
Kérlek, maradj!
Annyira…
szeretlek.
Tudod?
Annyira szeretlek.
Gyere ide!
Mi a baj?
Stevie?
Stevie.
Elmondod, mi történt?
- Hogy érted? - Lássuk csak!
Váratlanul felbukkansz.
Nincs ünnep, nincs szülinapom.
Sosem jössz csak úgy. Az nem a te stílusod.
Csak hiányoztatok.
Ez minden.
Vannak, akik csak rövid ideig maradnak az életünkben.
Meg kell tanulnunk…
értékelni ezt a kis időt, és tanulni belőle.
Egyszer régen apád előtt
jártam egy fiatalemberrel.
- Szerelmesek voltunk. - Anya.
De világos volt, hogy nem áll készen rám.
És…
döntenem kellett, várok-e rá, vagy továbblépek.
GYÖNYÖRŰ FÉNY & SÖTÉTSÉG - AZ ÁLMAINK
Sosem felejtem el azt a szerelmet.
És ha újrakezdhetném, újból beleszeretnék.
Ezt senki nem veheti el tőled.
Szia.
Szia. Hogy vagy?
Tudod, én csak…
Nézzenek oda!
Annyira örülök nektek.
- Köszönjük. - Igen.
Megtartom.
Örülök, hogy eljöttél.
Jól vagy?
Jól.
- Csodásan nézel ki. - Ön is, mint mindig.
Szia.
Isaiah. Elnézést!
Szeretnélek bemutatni valakinek. Gyere!
- Mindjárt jövök. - Jó.
Köszönöm.
Ő, 2018 A MŰVÉSZ MAGÁNGYŰJTEMÉNYE
A feliratot fordította: Horváth Anna