Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
"I søvnen var alt glemt."
"Men da han åbnede øjnene, og tankerne indhentede ham,"
"huskede han det..."
"...udenfor hytten, forbi brændingen,"
"ovenover den ligegyldige himmel, lurede den djævel."
-"Kometen..." -Skat? Hold op, det er prætentiøst.
-Men det er... -Det synes jeg altså.
-Højtravende. -Det er en roman.
-Det skal være lidt ophøjet. -Ja...
-Hvordan har du det i dag? -Kan du ikke få ham ud herfra?
-Sikker? -Jeg vil ikke have ham her. Tak.
Kom så, Rejen!
-Det er bare katten. -Katten?
Hvorfor er der en kat på afdelingen, mor?
Han hedder Rejen. Han kommer, når det er tid.
-Det er ikke tid endnu. -Det siger jeg også.
Rejen er uenig.
En cigaret ville gøre godt nu.
Mor!
Det er ikke sjovt.
Jeg læser videre.
Har du ringet til John?
Nej. Hvorfor skulle jeg det?
-Har han ringet til dig? -Nej, hvorfor skulle han det?
-Fordi du er hans mor. -Du er hans storebror.
Ring til ham.
-Nu læser jeg videre. -Ring til ham for min skyld.
Stille!
Prøv at hvile dig, mor.
"Lægen havde sagt, det ikke så godt ud, det så..."
"...virkelig ikke godt ud." Ved du hvad? Jeg...
Jeg springer lidt.
-Det er meget... -Vælg noget, der er lidt lettere.
Jeg tager det næste kapitel i stedet.
"Havet lå spejlblankt nedenfor klipperne.
Det var roligt.
Alt for roligt."
Forsvind fra mit liv! Jeg har ikke brug for dig mere.
Jeg hader dig kraftedeme, din dumme kælling!
Og du kan rende mig!
Undskyld, jeg forstår det ikke. Hvorfor siger han det?
Han hader hende slet ikke.
Han vil have hende tilbage, ikke? Hvorfor skal jeg have den på?
Så drop den. Jeg lovede amerikanerne båndet i aften.
Hvad betyder det? Jeg får alligevel ikke rollen.
Det skal du ikke sige!
Man ved aldrig, hvilken casting, der bliver billetten over Atlanten.
Du vil derover, ikke?
Jo... Det vil alle vel? Det betyder ikke...
Ja, men alle har ikke det.
Igor? Jeg forstår, at du er nervøs. Stort studie, kendt instruktør.
Men de bad om at se dig.
De har bedt om et bånd med dig. Jeg ringede ikke og pressede dem.
De har set dig og kan lide dig. Tænk på det. Du er fantastisk!
-Nej, jeg er ikke. -Jo, du er!
Jeg er din agent, fordi jeg tror 100 procent på dig.
Du er helt unik. Tro mig, jeg ved det.
Okay, okay...
De er gået i panik. Sørg for at ramme plet nu.
-Jeg har et andet møde, så... -Jeg sender det snart.
-Okay. Vi snakkes. Hej! -Hej.
Hej...
Godmorgen, alle sammen. Jeg håber, I har det godt.
Norge er med! Hej, Norge!
Hvad jeg har på, spørger nogen om. Det fortæller jeg gerne.
Den her trøje købte jeg i Reely.
Den er ægte cashmere. Jeg elsker den.
Jeg tænker ofte...
Nej, det er ikke okay, at en trøje er så dyr.
Og den her var dyr. Sig det ikke til nogen.
Nej, men seriøst, jeg er imod det. Men jeg føler også...
hvorfor ikke købe en dyr ting og elske den i flere år
end at købe 20 impulskøb?
Og med den tid, vi lever i...
så må man tænke på klimaet, miljøet og engagere sig...
Og ligesom gøre sin del.
Men nok om politik.
Dagens fem udfordringer, er I klar til dem?
Ja!
Jeg får så meget kærlighed. Hvor er I på i dag. Herligt!
Okay, her er udfordringerne.
Olivenolie. Sådan. Så skal det en tur på panden.
Vino , lidt på panden...
lidt i kokkens mave.
Så skal det blandes.
Det dufter skønt. Bare jeg havde et duft-tv,
men I må forestille jer det.
-Hvad synes du? Går det? -Det lyder godt.
Det er godt. Det er supergodt.
-Er du okay? -Om jeg er okay?
Virker det desperat?
At lægge opskrifter på Instagram for at holde interessen oppe?
Jeg tænkte mere på, at du tyller vin kl. 11.
Jeg må prøve at holde folk interesserede,
så de kommer tilbage, når det her er slut.
Jeg prøver at... få mit budskab ud.
-Og dit budskab er...? -Mit budskab er...
Spis! Spid god mad! Jeg ved sgu ikke...
Jeg fik kun lige lagt menuerne ud, før jeg måtte samle dem ind.
Skat? Jeg bliver sulten, når jeg ser dit Insta.
-Efter hvad? -Efter... mad.
-Den mad du taler om. -Og måske lidt efter kokken?
Og lidt efter kokken.
Og efter hans pik?
-Gik rejsen godt? -Jeg tog en taxi til hovedkontoret.
-Har du talt med din mor? -Det skal jeg nok.
-Hvordan har børnene det? -Hvilke børn?
-De har det godt. -Jeg savner dem.
Er du... i bad?
Ja.
Det ser luksuriøst ud.
Jeg prøver at slappe af før det næste møde.
-Er du nøgen? -Nej, jeg har tøj på.
-Hvorfor har du tøj på? -Godt spørgsmål.
Hvorfor skulle jeg have tøj på i badet?
-Det ville være en syg fetich. -Er børnene der? Kan jeg sige hej?
Bosse? Lilly? Mor vil tale med jer.
Jeg har ikke tid nu.
De har travlt med noget, der er meget vigtigere.
Okay, lad os tales ved senere.
Jeg elsker dig.
-Jeg elsker jer. -Kys.
Spækhuggeren.
Et socialt pattedyr, der interagerer og jager i grupper.
Alle medlemmernes deltagelse
er nødvendig og fundamental for dens overlevelse.
I modsætning til andre arter er hunnerne de dominerende.
Og båndet mellem hunnen og hendes kalv
beskrives som unikt.
Men det bånd svækkes med tiden.
Når den unge spækhugger bliver kønsmoden, går den sin egen vej...
-Hvad er der? -"Hvad er der?"
Er det sådan, man svarer sin mor, når hun ringer?
-Hvad vil du? -Se dig.
Hvorfor?
Fordi jeg har savnet dig. Og du er sød at se på.
Er jeg sød at se på?
-Jeg er din mor. -Okay.
Jeg vil hellere være interessant end sød at se på.
Det ene udelukker ikke det andet.
Vidste du, at spækhuggere er de mest sociale dyr i hele verden?
Nej, det vidste jeg ikke.
Deres jagttaktik går ud på, at alle deltager.
-Det er afgørende for overlevelsen. -Okay...
Båndet mellem mor og datter er ekstremt stærkt.
Det brydes ikke, før datteren forlader moren
for en ny gruppe ligesindede.
Det plejer at ende med, at moren dør alene.
Okay...
-Hvad? -Nej, ingenting.
Det er bare meget at tage ind.
Felicia...
Synes du, at jeg har forladt dig?
Jeg taler om spækhuggere, mor.
Du ved, at jeg er her, hvis du føler dig ensom.
-Hvad mener du? Far er her. -Jeg mener...
Jeg mener ensom... Hvad fanden siger man?
I sjælen.
Er du fuld?
-Hvad er det for et spørgsmål? -Du er så uklar.
Jeg prøver bare at være lidt eksistentiel og følsom.
Nå, skidt pyt. Jeg tager et bad nu.
Okay.
Vi tales ved senere. Så taler vi videre om det.
-Hav det godt. -Okay.
Forsvind fra mit liv. Jeg har ikke brug for dig mere.
Jeg hader dig, din lede kælling.
Og du kan rende mig! Rend...
Hvad fanden?
-Hej. -Hej.
-Hvad laver du? -Jeg er midt i noget.
-Må jeg ringe tilbage senere? -Laver du noget sjovt?
Kan man ikke tale med sin bedste ven i to sekunder? Jeg har brug for det.
Er der sket noget?
Nej, ikke noget særligt, jeg er bare ved at miste fatningen.
Jeg har tømt Netflix, HBO, Viaplay, Hulu. Jeg har set alt.
Min bror fik mig til at se The Sopranos .
-Fed serie. -Fed serie? Der er 86 afsnit!
Det er 86 timer af mit liv!
Det er ligesom...
86 timer.
Jeg har fyldt fem poser med tøj, der skal sælges.
Jeg prøver at rydde ud og gøre pænt her.
Det føles lidt meningsløst, men... ja.
Jeg prøver at tænke fremad.
-Jeg har bestilt nye pudebetræk. -Ja...
Jeg tror, det er et japansk mønster.
Magnolietræer.
-Igor. -Ja.
Hallo? Jeg taler til dig. Igor?
-Igor! -Ja, send et billede senere.
Ved du hvad? Ring til mig senere.
Undskyld, jeg er supersent på den med en casting og...
Det kan blive til noget.
Sofie sagde, de ringede fra USA: "Vi elsker den her fyr."
Men amerikanere lover jo guld og grønne skove...
Held og lykke. Jeg vil prøve at slå en idiot i Wordfeud og...
Undskyld, jeg er håbløs nu. Vi snakkes, okay?
Hvad skræmmer dig mest?
At han lader hende sidde foran computeren hele dagen.
Ved du, hvad der sker på nettet?
Nej. Fortæl.
Hvad mener du med, at jeg...?
Jeg kan ikke fortælle alt, hvad der sker.
Men jeg ved, det ikke er fakta, der cirkulerer.
Folks teorier bliver hendes sandhed.
Du ved, hvordan de er i den alder. De suger ting til sig som svampe.
Jeg kan ikke få kontakt med hende.
Okay. Hvad siger hendes far?
Han er så fandens dum.
Eller han er ikke dum, men han er...
Hvad skal man sige? Følelsesmæssigt hæmmet. Jeg kan ikke tale med ham.
Men følte du også det, da I boede sammen?
Eller er det kommet efter skilsmissen?
Han er den mest bekræftelsessøgende mand.
-Han vil bekræftes hele tiden. -Ja.
Vi taler ikke om min separation, men min datters depression.
Hun er ikke blevet diagnosticeret, vel?
Hun har aldrig tid til at tale og har ingen venner.
Spørger jeg til hende, svarer hun med en foruroligende miljøstatistik.
Jeg kan diagnosticere hende nu. Hun er deprimeret.
Okay...
Hvad gør dig lykkelig, Sofie?
Ja, hvad fanden gør nogen lykkelig?
Hvad gør dig lykkelig?
Jamen, det er ikke sådan, vores relation skal fungere.
Men...
hvis du lukker øjnene...
og tænker på, hvad der gør dig...
rigtig lykkelig og glad.
Luk øjnene.
Hvad tænker du på?
Nej...
Jo! Hvad er det, der cirkulerer i dit hoved nu, Sofie?
Det ved jeg ikke.
Jeg ved det ikke.
Okay... det er fint.
-Flisan! -Felicia!
Der er mad.
Vent, mor.
Av!
For helvede!
Fandeme varm...
Av! Av, av, av.
-Felicia? -Hvad?!
Kom ud og spis lidt mad med mig.
Hvorfor?
Det kan være godt at omgås med mennesker.
Du sidder altid foran computeren.
Felicia?
Jeg stiller den udenfor din dør, hvis du vil have den.
For fanden da!
Du kunne have sagt, den var varm!
Sådan. Nu er jeg her, mor.
Har du ringet til John?
Var det dejligt at hvile sig?
Hvordan har Felicia det?
-Godt. -Har hun det godt?
Ja. Skal jeg læse for dig?
Går det godt mellem jer?
-Ja, mor. -Må jeg tale med hende?
-Felicia? -Hvad er der?!
Kan du ringe farmor op på computeren?
-Hvorfor? -Hun vil tale med dig.
Jeg har ikke lyst til at tale med hende.
Ring farmor op på computeren lige nu!
Hej, farmor.
Hej, lille skat. Hvordan går det?
Verden har aldrig haft det bedre.
Eller det var bedre for 300 år siden,
før vi lærte at ødelægge alt det smukke.
Men du slipper snart for det her fis.
Du har vist lyttet lidt for meget til Greta.
-Der er ingen...? -Greta er ligesom letmælk.
Elendige, forbandede...
-Far, vi kan se dig. -Hvad?
Jeg tror, det var verdens måde at sige:
"Stop! Se, hvad I gør ved mig."
"Jeg brænder!" Vi må holde op med kun at tænke på os selv.
GRAVID
Jeg synes, det er så vigtigt
at tage sig af sig selv og andre. Det er afgørende.
Hvorfor tager du ikke ti minutter hver dag
hvor du under dig selv noget, hav lidt me-time,
kvalitetstid med dig selv, og gør noget godt...
og dejligt.
Den her fugtighedsmaske er helt fantastisk. Jeg er besat.
Den kan blive din.
Eller ikke den her, der hænger på mit ansigt. Lidt klamt.
Men... jeg har en til.
Skriv, hvorfor du vil have den, og så sender jeg den.
Det, jeg bedst kan lide ved den, hvis jeg skal være helt ærlig,
sammenlignet med ilt...
Solsemester67 ER DU GRAVID? /FAR
Ossian LOL, SJOVESTE HELE DAGEN!
-Hej! -Far afslørede min graviditet.
For mine 200.000 følgere.
-Hvad gjorde han? -Far. Vores far.
-Skrev han på din blog? -Store bogstaver. Han skreg det ud.
Hvordan fandt han din blog?
Han kunne ikke finde hjem fra supermarkedet for 28 år siden.
Ved du, hvad det betyder?
-At han er tilbage? -At jeg mister mine sponsorer.
Jeg er færdig. Jeg har skjult min graviditet i otte måneder.
Hvis mine følgere opdager, jeg er gravid nu, ryger mit job.
Enlig mor og arbejdsløs. Perfekt! Godt gået!
-Ja... -Virkelig. Fuck!
Ingen vil betale for en mor-vlog.
Okay, men kan vi bakke lidt
og tale om, at vores far er tilbage fra graven efter 28 år?
Og råber op på min feed! Hvad fanden?
Hvad fanden? Jeg troede aldrig, han kom tilbage.
Nej, han er tilbage. Hvad fanden gør jeg nu?
Du har villet droppe din influencer-karriere i fem år.
Måske var det den hjælp, du behøvede?
Skal jeg takke far for at skubbe mig ud over kanten?
Nej, jeg mente det ikke sådan.
Jeg er ikke bekymret for dig og din karriere, Vida.
Jeg er mere urolig for at have vores far, Allan, i vores liv.
Shit!
Nu skal jeg e-maile solsemester67 os skrive: "Hvad fanden, far?"
-Det hedder han ikke! -Solsemester67 er hans brugernavn.
-Jeg orker det ikke! -Jeg orker det ikke.
For fanden da.
Hvor er du?
På forretningsrejse i Madrid.
-Går der stadig fly dertil? -Ja, men ikke så mange.
Skal du være i Spanien med arbejdet? Det lyder lidt hektisk.
Det er hektisk.
Ja...
For helvede. Jeg må rydde op her...
og jeg skal skide. Men jeg ringer senere.
Hold mig opdateret.
-Med hvad? -Med begge de ting.
Okay! Vi snakkes!
Elsker dig, hej.
Hvad fanden...?
Hej, Vida.
Jeg blev så...
glad... da jeg indså, at du var gravid.
Hej, Vida!
Fedt, at du er gravid!
Nej...
Vida...
Tillykke.
Jeg tænker på Igor.
-Allan? -Ja.
-Hej. -Jeg tænker på Igor.
Når jeg lukker øjnene, tænker jeg på Igor.
Jeg tænker på hans...
...passion for skuespil.
Jeg tænker på hans blik. Suget i hans blik.
Han er så...
Han er så fragil.
Så skrøbelig.
Så uberørt på en måde.
Ja...
Jeg kan godt se, det her er helt sygt.
Nej, det er ikke sygt.
Hvad er der sygt ved det? Jeg mener...
I arbejder nært sammen.
-Du har fundet en fyr med stort... -Hvad?
...talent.
Og du vil hjælpe ham med hans karriere.
Det er bare dit job.
Ja... Nej, men...
Jeg tænker mere på ham, end jeg burde.
Ja, men så længe du kan kontrollere dine tanker,
og ikke fører dem ud i livet, kan du tænke og føle, hvad du vil.
Ingen kan klandre dig for det. Det skal du heller ikke, Sofie.
-Vær ikke så hård ved dig selv. -Han er 24 år.
-Og min klient. -Ja, okay...
-Nej... -Men det er sundt.
Det er sundt at have utilladte tanker.
-Alle har dem. Det er helt okay. -Ja...
-Så længe de bliver herinde. -Tak, Allan.
-Vi har en aftale på torsdag, ikke? -Jo.
Godt, så tales vi ved. Tak, hej.
"Verden var styrtet sammen for længe siden."
"Det var et faktum."
"Men nu truede endnu en katastrofe."
"Måske en genfødsel for nogle, men ikke for ham."
"Ikke denne gang."
"Han stillede sig ved vinduet, og solen ramte hans ansigt."
"Lyset kærtegnede hans øjenlåg og..."
"pludselig blev hans hjerte lidt lettere."
Er det meningen, det skal være så ubegribeligt?
Ja. Eller hvad mener du med ubegribeligt?
Det er... Jeg...
Jeg har skiftet genre.
Man har brug for lidt tid. Jeg bruger en anden...
-andre penselstrøg. -Jeg forstår ikke, hvad du siger.
Jeg prøver at bruge andre penselstrøg, andre udtryksmåder.
Hvordan har Sofie det?
Hun har det vel godt.
-Far. -Ja.
Er nettet nede?
-Nej. -Kan du genstarte netværket?
-Kan du ikke gøre noget andet? -Hvad?
Læs en bog!
Du sidder derinde hele tiden. Du bliver deprimeret.
Du sidder og læser en bog, som du aldrig udgiver, til din døende mor.
Hør, du!
Av!
Claes?
-Hvor var vi? -Hun har ret.
-Om bogen? -Nej, om dig.
Nej, det har hun ikke.
Det er ikke første gang, jeg skriver.
Jeg bruger bare nye ord. Jeg prøver at være mere poetisk.
Jeg må vel bruge nye ord og prøve at finde noget nyt?
Jeg prøver at finde noget nyt, for fanden!
Jeg afleverer manuskriptet, når jeg føler mig klar.
Ja, min skat...
Du burde blive klippet.
-Okay, mor. -Og dit skæg.
Du ser så sjusket ud.
Har du aldrig prøvet kontaktlinser?
Du burde få nogle nye, før det er for sent...
også for dig.
Vi skal jo alle den vej.
-Hvad vil du have, jeg skal sige? -Ingenting.
Hvorfor siger du sådan noget?
Sig, hvad du vil have, jeg skal sige!
Din far havde også let til tårer.
HEJ, FAR
HVAD FANDEN BILDER DU DIG IND AT DUKKE OP EFTER 28 ÅR
HAR DU INTET BEDRE AT LAVE?
NEJ.
LAD MIG VÆRE I FRED. DU KENDER MIG IKKE.
JO. DET GØR JEG.
Hvad fanden...
Hvad?
-Hun har ikke overtræksbukser på. -Skynd dig, Lilly!
-Det er forår. -Det er skidekoldt.
Er der sket noget?
Skal der være sket noget, fordi mit barn skal have tøj på?
Nej, men din attitude er rådden. Hvad er der med dig?
Hvorfor skal I ud? Kan I ikke blive hjemme?
Vi skal have frisk luft og sol.
Lidt D-vitamin. Det siger du, man får af solen.
Gå på apoteket. Der kan man få D-vitamin på glas.
Bosse, tag den på. Vi skal en kort tur ud i solen.
Så går vi i parken, så de kan lege i to sekunder, og jeg kan ånde.
Så går vi den korte vej tilbage.
Skal jeg give hende vintertøj på midt om sommeren?
Det er ikke sommer, John! Det er tidligt forår!
Gør det, hvis du vil risikere, at hun bliver syg...
Hvad risikerer jeg?
Skal hun have redningsvest, hjelm, gasmaske og våddragt?
Har du ikke travlt med arbejdet? Bosse! Sko på!
-Jo, så jeg lægger på. -Du, forresten!
Vores bonuspoint udløber, hvis vi ikke bruger dem nu.
Bosse, tag sko på.
-Okay. -Hvad mener du med det?
Skal vi bruge dem eller ikke?
-Jeg ved ikke. -Hvad ved du ikke?
Enten booker vi den og får den gratis eller venter nogle måneder...
Så skal jeg betale for fire personer.
At booke en ferie nu virker uigennemtænkt.
Nej, hvis vi vil til Italien, kan vi lige så godt booke nu.
Hvis det her trækker ud, så aflyser vi bare.
Bosse! Tag sko på nu!
-Lilly! Få lavet pubæ! -Tis! Pubæ!
Hallo? Er du der?
-Det ved jeg ikke! -Hvad ved du ikke?
-Om du er der? -Om det er klogt at booke en ferie.
-Far! Kom! -Fyren mailer mig hele tiden.
Jeg har mailet dig flere gange. Hvorfor svarer du ikke?
Du sender mig 1000 mails om dagen! Jeg har et job!
-Han bliver ved. -Du behøver ikke svare nu.
Jo, jeg må svare ham nu.
Verden stopper ikke, fordi du er i Madrid til konference.
Jeg er færdig!
Vil du ikke rejse? Det var hyggeligt sidste år.
Du sagde, at vi skulle booke huset til næste år.
-Hvad er problemet? -Sommerferien er om flere måneder.
Hvorfor dette hastværk? Kan vi ikke holde det åbent?
Hvis vi ikke booker huset nu, mister vi det.
-Fuck! -Far!
Sådan er det.
-Jeg må tage mig af Lilly nu. -Kom!
Bosse, tag sko på...
-Hej! -Kan du huske Ossian fra Skarpnäck?
Ossian, hvis mor vores far knaldede valborgsaften?
Ossian, hvis mor vores far knaldede valborgsaften.
Svagt. Jeg kan huske hændelsen, men ikke ham.
-Okay, han er en troll. -Hvad?
-Han er en troll? -Han er en troll.
Ikke sådan en trold, der bor i skoven.
Okay. Hvor bor han henne?
På nettet. Han forfølger mig og skriver ubehagelige ting.
-Han ter sig. -Så bloker ham.
Det gør mig så sur. Hvorfor opfører han sig sådan?
Det er let at være kæphøj bag et tastatur.
-Det ved du jo. -Begynder du nu også?
Tror du, jeg synes, det er sjovt at være 38 år og...
-...være influencer. -Hvorfor er du det så?
Alle har ikke haft det lige så let som dig, Matilda.
-Synes du, jeg har haft det let? -Nej, men vær ikke efter mig!
Jeg angreb dig ikke, men... Du har kløerne fremme.
-Undskyld, jeg er bare... -Hormonel?
Nej, jeg er vred.
Det er så deprimerende.
Hvor er alle de søde fyre? Fyre, der vil snakke eller...
fortælle en joke, grine eller spille guitar, til man sover.
-Hvor er de? -De findes ikke.
-Nej, måske findes de ikke. -Nej.
-Jeg har ikke tid til det her fis. -Nej, det har du ikke.
Du skal være mor. Fokuser på det i stedet for en idiot på nettet.
-Du har ikke tid til umodenhed. -Nej, det har jeg ikke.
Næste gang han kontakter dig, siger du: "Fuck, lad mig være."
Okay? "Fuck, lad mig være?" Skal jeg sige det?
Det er meget modent og cool.
Vi begynder med et kort overblik over, hvor vi er i denne pandemi.
Flere sager hver dag. 417.000 sager på verdensplan. 20.000 dødsfald.
-Jeg har sendt det. -Var det okay?
Ja, det var mere end okay.
Godt, så...
Jep. Jeg kontakter dig, så snart de...
Jeg kontakter dig, så snart jeg hører fra dem.
-Ja. -Ja.
Du... hvordan går det? Hvordan har du det?
Hvordan jeg har det? Hvad mener du?
Nej, jeg tænkte bare...
-Vi snakkes. Det bliver godt. -Okay, fint.
Eller jeg tænkte mere, om du...
Om du føler dig ensom?
Vi lever i mærkelige tider.
Og ja... Jeg tænkte, at hvis du...
Du skal vide, at jeg er her, hvis du mangler en at tale med.
Ja, det er fint. Min ven ringer, så jeg må tage den.
Ja, klart. Du skal bare vide, at jeg er her for dig.
-Hvis du vil... -Ja. Tak.
Hvis der kommer et bånd mere, så bare send det.
For alt, jeg har, er tid. Vi snakkes!
-Hej. -Hej.
"De nye kartofler smagte af papir, og hun var ikke smuk."
"Men hun var sød."
"'Er dit liv blevet, som du havde tænkt dig?' havde han spurgt hende."
"'Nej,' svarede hun. 'Hvad med dit?'"
"'Jo... jeg er blevet elsket.'"
Da jeg vågnede, havde han lagt sig i fodenden.
Men jeg sparkede ham ned.
Han er på badeværelset nu.
Han har lagt sig i vasken. Jeg kan se ham i spejlet.
-Hvem? -Katten.
Katten, Claes.
Tænk, aldrig at være blevet elsket.
Skal jeg læse videre?
Er du elsket, Claes?
-Det handler ikke om det. -Hvad handler det så om?
Hovedpersonen er narcissist.
Han søger bekræftelse.
Voksne mennesker skal ikke løbe rundt og forvente kærlighed.
Og fable om, hvorvidt man er elsket. Man skal elske.
-Lige ud i tomrummet? -Man skal ikke forvente kærlighed.
Jo, min skat, det skal man.
Hvis man ikke får kærlighed...
-...skal man gå sin vej. -Sofie forlod mig.
-Er det hende, du skriver om? -Hold op!
Kærlighed skal man da ikke fortjene, vel?
Børn skal ikke gøre sig fortjent til kærlighed, men voksne skal.
-Måtte du gøre det som barn? -Nej.
Pointen er, mellem voksne
skal man fortjene det og arbejde for det.
Er vi ikke alle børn?
Nej, mor. Det er vi ikke.
Skal jeg læse for dig?
Nej, jeg vil hvile mig.
Okay.
-Må jeg ringe senere? -Ring til John.
Claes, min skat, ring til din bror.
Farvel, mor.
Selvfølgelig...
NÅR DIN FAR AFSLØRER DIN GRAVIDITET PÅ NETTET!!!
-Hallo? -Fuck, lad mig være.
Hvad sagde du?
Hvem tror du, at du er? Hvad har du gang i?
-Ringede du ikke til mig? -Jeg kan anmelde dig for det her.
-Anmelde hvad? -Et personangreb.
Du er sgu en troll. Du er en troll.
Du er en net-troll. Hvor gammel er du?
Jeg er 42. Hvor gammel er du?
Jeg er 38... Eller det kommer ikke dig ved.
Jeg ved, at du er 38. Jeg var bare høflig.
Lad mig være.
-Hold dig væk. -Absolut.
Jeg er bare nysgerrig, men er det ikke, hvad du stræber efter?
Flere følgere, flere likes, at folk engagerer sig?
Jeg har hjulpet dig. Du har flere følgere nu end i morges.
Jeg vil ikke have hjælp af en beskidt troll.
-Okay. -Okay?
Jeg vil ikke have lede folk i mit liv.
Jeg vil ikke have det omkring mig.
-Det var ikke min mening. -Nej.
Okay? Det var ikke min mening. Jeg syntes, det var sjovt.
Du er sjov. Jeg følger din livestream.
Jeg synes ikke, det er sjovt, at du ser min livestream.
Din far strakte hånden ud, og det var ikke så gennemtænkt.
Men han er en anden generation.
Han vidste ikke, det ville blive sådan en stor ting for dig.
Han ville bare få kontakt med dig.
-Ufølg mig, tak. -Absolut.
-Fint. -Hej.
Okay...?
Træk vejret. Hey? Hey, hey?
Hør, vi går tilbage til vores liv om en uges tid.
Okay?
Se på mig. Jeg er her. Jeg er bare en skærm væk.
Hold kæft, hvor ser jeg ud.
Jeg føler mig virkelig grim.
-Undskyld. -Nej.
Undskyld, jeg ringer til dig hele tiden.
Sig det ikke. Du skal altid ringe. Altid!
Ja, men du har så travlt med dine castings...
Du slider sådan, og jeg vil ikke forstyrre dig.
Men jeg er helt vildt bange.
Altså det her er ikke mig!
Det ligner ikke mig at opføre sig sådan her.
Det ved jeg godt.
Hør nu...
Ved du, hvad jeg tror?
Nej, fortæl mig det.
Jeg tror... eller jeg tænker...
der sker ting omkring dig hele tiden.
Et event, en åbning, en klub, og der er...
altid en masse folk omkring dig.
Hver gang jeg ser dig, har du lige været eller skal du til noget.
Der er ikke noget galt med dig.
Du er bare rigtig dårlig til at være alene.
Ja...
Bare du var her.
Bare jeg var der.
Så kunne vi lave popcorn.
-Se Crazy, Stupid, Love. -Ja...
Du har en forkærlighed for vildt dårlige film.
Du har set den, ikke?
Nej, men alle de andre film, du har anbefalet.
Vent. Har du ikke set Crazy, Stupid, Love ?
-Som jeg sagde... -Den er rigtig god.
Vi må se den. Har du popcorn?
-Har du popcorn? -Lad mig se.
-Ja! -Godt.
Jeg har popcorn. Så skal vi se den.
HEJ VIDA, JEG VIL GERNE I KONTAKT MED DIG.
HAR DU ET TELEFONNUMMER? KRAM, DIN FAR ALLAN
SAMME MOBILNUMMER JEG ALTID HAR HAFT
Hvad fanden er budskabet?
Er det din favoritfilm?
-Hallo? -Vent. Hør lige den her mail.
-Hvad? -"Vil du læse for Sofia Coppola?"
-Hvem er det? -Vil jeg læse for Sofia Coppola?
"Hvis du kan lide materialet, så lav et bånd"
"med Sergei, den mandlige stripper, inden i morgen tidlig."
-Sagde du "mandlig stripper?" -Sofia Coppola!
-Hold da kæft! -Det kan du ikke gøre.
Sofia Coppola, Hanna! Ved du, hvem hun er?
Mandlig stripper? Er du gal?
Jeg ringer senere. Jeg må arbejde på det her.
-Hvad? -Undskyld. Jeg forklarer senere. Hej.
Hallo?
-Hallo? -Hallo?
-Hej, Vida. -Hej...
Far. Allan.
Jeg har kontaktet dig.
Ja... Det har jeg bemærket.
Jeg er ikke så god med teknologi.
Nej, det har jeg også bemærket.
Hvordan har du det?
Undskyld, men hvorfor vil du vide det?
Fordi jeg er din far.
Åh, for fanden. Det er du.
Fordi jeg holder af dig.
Du har en mærkelig måde at vise det på.
Du gik ned for at købe en avis og dukkede op 28 år senere.
Ved at råbe jeg er gravid på min feed.
Jeg forstår ikke, hvad du mener. Hvad mener du?
Jeg har levet hele livet uden en far.
Det går fint. Jeg har det godt.
Jeg ved ikke, om jeg har tid til dig.
-Okay, jeg forstår. -Godt.
Er du gravid?
Ja, jeg venter mig.
Du godeste, Vida...
Du venter dig.
Du har været ligeglad med dine børn eller børnebørn.
Det føles underligt, at du pludselig...
Jeg har ikke tid til det her.
Nej, det forstår jeg godt.
Du har nok et travlt liv.
Jeg tænkte bare på et tidspunkt...
Om du har lyst til at ses?
Nej. Nej...
Nej...
Okay.
Okay, men det var sjovt...
Nej, ikke sjovt... Men det var rart...
at se dig sådan her. Det er da altid noget.
-Farvel. -Farvel.
Jeg elsker børn af hele mit hjerte...
Vi må bare huske, det er toppen af isbjerget.
Der er mange flere syge i forskellige dele af verden.
En indikation af noget, der spreder sig over hele verden.
Folk har klaret det fint. Langt færre går ud i Stockholm.
Vi ser en rolig udvikling
i forhold til mange andre lande i samme fase.
Men folk må forstå, at vi må fortsætte sådan her.
Vi må ikke holde op.
Bliv hjemme, hvis du har symptomer.
Og vi må beskytte de ældre.
Hallo?
Hallo? Jeg ved ikke... Har jeg ringet op?
Nej, det var mig, der ringede til dig.
-Jeg ringede til dig. -Okay...?
Jeg tror ikke, du har det rigtige nummer.
-Jeg hedder John... -Det ved jeg.
Jeg vil tale med Bosse og Lilly.
Hvorfor vil du tale med dem?
Jeg er deres morfar. Matildas far.
Okay...
Jeg ved ikke rigtig...
-Bosse? Lilly? -Hvad?
Jeres...
Morfar vil tale med jer.
Han Solo og Leia er Kylo Rens forældre.
Luke er Kylo Rens onkel.
Det lyder indviklet.
-Ved du hvad? -Nej.
Darth Vader er også Kylo Rens morfar.
Nå, morfar. Ligesom mig.
Ja, men han bruger sine jedikræfter, så Rey kan leve.
Og så dør han. Hej!
Her, Lilly.
-Hvem er du? -Jeg er din morfar.
Mor siger, vi ikke har en morfar.
Skat, alle har en morfar et sted.
-Ikke jeg. -Lilly!
Du er en tissepølse!
Lilly! Giv mig telefonen!
Det må være din spøg!
Hvad skulle jeg gøre? Han ville tale med dem.
-Hvorfor? -Han er deres morfar.
-Skulle jeg forbyde ham det? -Ja!
Okay, men det gjorde jeg ikke.
Han har ikke ret til at dukke op efter så mange år,
ud af det blå, og tale med mine børn.
Dine børn? Det er vores børn.
-De kender ham ikke. -Nej, og det gjorde de klart for ham.
-Sagde hun, han var en bæ? -Måske kaldte hun ham det.
Hvad var det? En tissepølse.
-Hun hoster. -Nej, det gør hun ikke.
-John, jeg kan høre, at hun hoster. -Hun hoster ikke, skat.
Hun har noget i halsen. Hun hoster ikke, hun er ikke syg.
Vent, hallo? Hvis hun har fået noget i halsen, så se til hende.
Jeg ser på hende.
Hun er ikke blå, hun kan ånde, hun er ikke døende eller syg.
-Har du tjekket, om hun har feber? -Hun har ikke feber.
Lad mig se hende.
-Lilly! -Hej, mor.
Hej, skat! Hun ser varm ud. Tag hendes trøje af.
Skat, du sagde, jeg skulle klæde hende varmt på, når vi skulle ud.
-Har I været ude igen?! -Jeg skulle handle!
De kan ikke være her, når du ikke er her.
-Fint, skal du klandre mig for det? -Gud...
Tror du, det er fedt at være her? Det var ikke mit valg at komme.
John! John?
-Hvad med huset i Italien? -Jeg synes, vi skal vente.
Vente på hvad? Bedre tider? En sjovere familie?
-Det er dumt at booke nu. -Du synes... Fint.
Ved du hvad? Vi glemmer det.
Jeg prøver at organisere sjove ting for familien.
Men hvis du vil styre det her, så værsgo. Jeg dropper det.
-Fint. Tak. -Hej.
Jeg er beskidt!
Hej, piger.
Eller undskyld.
Det er I ikke længere.
Jeg tænker bare meget på, da I var små.
Hvordan det var dengang. Hvordan I var.
Jeg kan huske, at du, Matilda, var virkelig fremmelig.
Du var virkelig skarp.
Du var det første barn i kvarteret...
der lærte at cykle og svømme... Du var den, der løb hurtigst.
Du var virkelig... fantastisk.
Og du, Vida, var ikke lige så...
Du var lidt længere tid om at lære ting...
Men da du blev født og blev en del af familien, blev det...
Du var en utrolig livlig lille hvirvelvind, som for rundt.
Ja, det var virkelig...
Det var...
Det var virkelig...
fint.
For helvede...
Jeg kan ikke.
Sig, hvis du vil have, at jeg stopper.
"Tænk, at opleve at forelske sig igen."
"Et intenst begær."
"Til forskel fra ægteskabelig kærlighed, en passant."
"Noget uvist, knivskarpt."
"Nyt."
"Liv."
Nyder du det?
"Børnenes råben og skrigen havde fortrængt tankerne."
"Men den her uge var hendes."
"Det var for tidligt at gå i seng, men for sent at blive fuld."
"Hvis prioriteten var at glemme."
"Han blandede finsprit med børnenes overskydende saft."
Okay...
-Hallo? -Hej.
-Hvem er det? -Hvem det er?
Det er din bror. Det er Claes.
-Wow. -Ja.
Har du ringet til mor?
-Burde jeg det? -Ja.
De har flyttet hende til en palliativ afdeling.
-Okay? -Ved du, hvad "palliativ" betyder?
Ja, Claes, jeg ved, hvad "palliativ" betyder.
Så ring til hende!
Hvad er det for en sur tone? Har jeg gjort dig noget?
Mors sygdom er ikke en nyhed. Hun har været syg længe.
Behøver du så ikke ringe til hende?
-Hvad prøver du på at sige? -Hvad?
Hvad prøver du at sige? At du ikke behøver at ringe?
-Har jeg sagt det? Hvad er der? -Du er ligeglad!
Du flyder ovenpå alt. "Alt er godt."
-Du er som Teflon. -Teflon, hvad...?
Teflon flyder ikke på noget. Det er det, man steger i Teflon.
Alt er så pissenemt for dig.
-Hvad ved du om det? -Du er ikke diskret.
Jeg har Instagram.
Instagram går glip af en del.
Som at ens kone er ved at forlade en.
Hvad sagde du?
Jeg tror, at min kone er ved at forlade mig.
For fanden. Det vidste jeg ikke.
-Nej. -Undskyld.
-Vil du have tips? -Nej.
Hav ikke så ondt af dig selv. Verden kredser ikke omkring dig.
Her er et lille tip til dig. Lytter du?
Fis af!
Men ring til mor først.
Jeg forstår ikke, hvorfor du ikke beder om hjælp.
Hvis livet er så svært, hvorfor beder du så ikke om hjælp?
Okay.
Hjælp.
-Hvad skal du have hjælp med? -Hjælp mig.
-Med hvad? -Hjælp!
Gå til frisøren eller barbere dit skæg? Hvad?
-Ring til mor! -For helvede...
Jeg orker ikke at sidde med dig, når hun er død.
Høre, hvor ulykkelig du er, og at du fortryder, du ikke talte med hende.
-Ring til mor! -Claes...
Du er den sidste, jeg ringer til, når jeg bliver ked af det.
Sådan er det.
JEG HAR BESTEMT MIG FOR AT TAGE EN PAUSE.
PAS GODT PÅ HINANDEN.
KYS.
HAR DU BRUG FOR EN AT TALE MED?
JEG LOVER AT VÆRE SØD
Hej.
Jeg holdt øje med dig indtil slutningen af 8. klasse.
-Da vi flyttede til byen. -Til byen? Okay.
Jep... Hvornår flyttede du?
-Jeg bor her stadig. -Nej da!
-Jo. -Hvor?
Nej, selvfølgelig ikke. Jeg bor i Södermalm.
Det er ikke urimeligt stadig at bo i Skarpnäck.
Elskede Skarpnäck...
-Jeg har mange gode minder derfra. -Har du det?
Godt for dig. Det har jeg ikke.
Okay...
Ved du, din mor og min far knaldede på valborgsaften for 28 år siden?
Jeg ved, at naboerne sagde det, men det er ikke sandt.
Hvordan ved du det?
-Fordi jeg ved det. -Hvordan kan du sige, det er løgn?
Jeg ved det! Mine forældre har hele tiden været lykkeligt gift.
Mor og far kunne ikke lide kvarteret. Der var så meget sladder.
Det var som at bo i et afsnit af Dynasty.
Skarpnäck, Stockholms Dynasty? Jeg ved ikke.
Den var god. Den skal på top ti-listen over kommuneslogans.
Hør den her: "Alnön - nordens Hawaii."
Den her er også god: "Flen - en kommune."
Hvorfor er du så vred på din far? Hvis jeg må spørge?
Du må spørge.
Fordi han forlod mig og min søster...
og min mor for en anden kvinde.
-For din mor. -Det var ikke, hvad der skete.
Det har jeg troet indtil nu.
-Så hvis det er usandt... -Ja, det er det.
Det er lige meget. Det handler ikke om utroskab, men om svigt.
Den ene dag havde jeg en far, den næste...
Det var virkelig et hårdt slag.
Det forandrede hele mit liv.
-Det kan jeg godt forstå. -Hvordan kan man gøre det?
Forlade sine børn?
Min mor var helt knust.
Min søster håndterede sin aggressivitet på sine egne
mærkelige måder.
Hvordan?
Hun har bare slettet ham. Han findes ikke for hende mere.
Okay. Hvad med dig?
Nu er jeg okay.
Men det var svært. Jeg var ti år, gik i 4. klasse, så jeg...
Jeg påtog mig skylden. Jeg troede, at jeg havde gjort noget galt.
Har du spurgt din far, hvorfor han gjorde det?
Nej, for uanset hvad svaret er, så er det ikke okay.
-Nej... -Nej.
Det ville være godt at få en forklaring, ikke?
Vil du have en forklaring?
Så du kan lægge det bag dig?
-Nej, jeg ved ikke. -Heller ikke jeg.
-Spiller du? -Basketball?
-Nej, guitar. -Nå, okay.
-Nej, jeg klimprer lidt. -Spil for mig.
Nej, vi er ikke der endnu, vel?
-Kom nu! -Nej. Nej...
Hvad gør man så...
når jorden er ved at gå under?
HVORDAN HAR DU DET?
Hvordan jeg har det? Vent lidt.
Jo, jeg har det fint.
Hvis du spørger mig i morgen, har jeg det ad helvede til igen!
ER DU FULD? JEG TÆNKTE LIGE DET SAMME...
Ja, jeg er fuld. Det har jeg lov til.
Jeg er lidt varm. Måske har min datter smittet mig med feber,
eller også er det alt det smeltede ost, jeg har spist,
som har lagt et fint fedtlag...
Nu ringer min vidunderlige fräulein...
Vi ses i morgen. Godnat.
-Har Lilly feber? -Følger du mig?
-Hvorfor liker du mig ikke? -Har Lilly feber?
Ja, hun har lidt feber.
Hvad fanden, John? Hvorfor har du ikke ringet?
Hvad vil du gøre fra Madrid? Trylle det væk?
Hokus pokus, feber jokus - væk!
Hvorfor siger du det på dit stamforum, hvis jeg ikke må vide det?
Fordi jeg ikke troede, du fulgte mig på min dumme madkonto.
-Har hun høj feber? -Du har ikke ligefrem rost mig.
-Har du givet hende paracetamol? -Ved du, at du er lidt skør?
-Synes du, at jeg er skør? -Ja.
-Har du ringet til akutlinjen? -Jeg passer min datter, skat.
Sagde jeg ikke, at du ikke skulle gå ud med børnene?
Nu må du fandeme styre dig!
Drop din bagsædekørsel! Enten må du være her og stille op,
ellers må du være der og holde din kæft.
Jeg er efter dig, når du ikke tænker klart.
Og du tænker klart?
Du tager væk under en global krise?
Og min værste livskrise? Godt at tage væk på weekend!
-Hvad skulle jeg gøre?! -Prioritere mig!
-Men... -Prioriter os!
Hvad mener du? Jeg prioriterer altid dig og min familie!
Jeg er ved at gå i opløsning af at prioritere jer så meget!
Du går i opløsning, fordi du prioriterer os og alle andre.
Og dine venner, dit job, dine kolleger, alt dit pis.
Hvis man prioriterer alt, prioriterer man til sidst ingenting!
Hvorfor lever du med en kvinde, der ikke prioriterer dig og familien?
Det ved jeg ikke.
Det undrer jeg mig også over.
-Må jeg se hende? -Hun sover.
Må jeg se hende, når hun sover?
-Jeg vil se, om hun ser varm ud. -Hold op.
Lad mig se min datter!
Du kan ikke se din datter lige nu. Hej.
Læg ikke røret på igen, John.
Du kan se din datter, når du kommer hjem.
Godnat.
Fald nu ned. Hvad er der sket?
Jo, jeg...
Prøv at holde lidt distance, Sofie.
Bare fortæl mig, hvad der skete.
Jeg bad Igor lave en nøgenscene...
til en instruktør, som han beundrer.
Men...
den var virkelig til dig.
Var den ikke?
Jo...
-Sofie... -Ja.
Jeg håber, du forstår, at du har udsat drengen for et groft overgreb?
Han er en mand, for det første.
En ung mand...
Absolut en ung mand, men han er ikke en dreng.
-Det handler ikke om alder. -Hvorfor tage det op?
Du er hans agent.
Du sidder på hans fremtid. Han vil gøre alt for dig.
Det er et uhyre ujævnt magtforhold.
Var det ikke, hvad Me Too-debatten handlede om?
Jeg er gået over en grænse her.
Ellers havde jeg ikke ringet til dig midt om natten, vel?
Det er ikke et overgreb! Han ved ikke noget om det.
Ville han have strippet for dig, hvis det ikke var for rollen?
Søger han virkelig dig på den måde?
Jeg har ikke voldtaget ham, hvis det er det, du vil få det til.
Det er bare dårlige undskyldninger.
Man er ikke god for visse mennesker.
Så er det bedre at klippe alle bånd. I hvert fald for deres skyld.
Det har du ret i.
Så vi klipper alle bånd nu. Farvel, tak for de gode år.
Okay...
Lyt til mig.
På valborgsaften for 28 år siden endte jeg i seng med nabokonen.
Det førte til, at det blev, som det blev...
Men I skal forstå, at det intet havde med jer piger at gøre.
At vi blev skilt. Det var ikke meningen, det skulle gå ud over jer.
Men det gjorde det. Jeg lod det gå ud over jer.
Og det må jeg bare...
Det har jeg måttet leve med, og det er okay...
Hvad fanden er jeg...
Sagen er...
Det er sådan...
Jeg er syg.
Jeg er syg. Kræft.
Det er altså skørt...
Prostata.
Det har spredt sig, og der er intet, de kan gøre.
Det er også en undskyldning.
Jeg ville bare sige, at jeg elsker jer.
Hej, mor.
Hej, John...
Undskyld, at jeg ringer så sent.
Bedre sent end aldrig.
Hvordan har du det?
-Han er her nu. -Hvem?
-Her i sengen... -Far?
Nej. Katten.
Okay...
Okay.
Jeg vil ikke dø, John.
Hvem vil det?
Eller jeg...
Jeg kunne godt tænke mig det.
Jeg ville bytte med dig.
Slippe for det her lort.
Mor?
Jeg har ikke tid til det her nu.
Nej?
Hvad skal du lave?
Mor?
John, ikke nu.
Skat.
-Sig, hvis jeg skal stoppe. -Ja, stop!
Okay... Lyt til mig.
På valborgsaften for 28 år siden endte jeg i seng med nabokonen.
Det førte til, at det blev, som det blev...
Men I skal forstå, at det intet havde med jer piger at gøre.
At vi blev skilt. Det var ikke meningen, det skulle gå ud over jer.
Men selvfølgelig gik det ud over jer.
En ting, jeg er vildt god til,
er, at kaste ting op i luften og gribe dem med munden.
Ting? Hvad...?
Altså ikke møbler.
Små ting som vindruer eller nødder.
-Ja. -En pekannød.
Du kan ikke bare sige sådan noget uden at vise det.
Jo, men det er ikke noget, jeg gør på kommando.
Og jeg må have lidt vin i kroppen.
Så hent noget vin! Nå nej...
-Så må jeg vente... -Tre måneder.
Hold op.
-Hvad er klokken? -Jeg må virkelig i seng nu.
Jeg må google en gammel gadesanger på nettet.
En, der kan spille for mig, når du ikke vil.
Jeg vil falde i søvn og vågne til en ny
og bedre dag end den her.
Gud, hvor du knevrer løs.
Og knevrer og knevrer.
Okay, jeg lader dig ikke...
falde i søvn til Winnerbäck eller sådan noget lort.
-Seriøst? -Læg dig ned.
Jeg ligger ned.
Hvad skal jeg spille?
Tak!
Jeg elsker jer, mit mørke kontinent!
Jeg forstår ingenting. Hun forklarede ikke hvorfor.
Hun har sagt, at hun aldrig har mødt en mere naturlig skuespiller end mig.
Og du ved, hvem hun repræsenterer.
Jeg troede på det.
Ved du hvad? Du finder en ny agent.
Jeg er virkelig så dum.
Hvordan kunne jeg være så naiv?
Du er ikke naiv. Du stoler på folk. Hvad skal man gøre?
Lige præcis. Man skal aldrig stole på andre end sig selv.
Det er det smukkeste, man kan gøre!
Jeg er så dum.
Jeg er fandeme dum.
Jeg troede, jeg var så tæt på...
Og nu er alt bare forbi.
Hør her...
Du får en ny chance.
Igor, se på mig.
Du får tusind nye chancer.
Det lover jeg. Alt bliver godt.
Mor er... Mor er død.
Var...
Havde hun...
Havde hun ondt?
Det er okay at græde.
Det ved jeg.
Du er der, og jeg er her.
Kan jeg gøre noget for dig?
Jeg vil bare sidde her lidt.
Selvfølgelig.
Skal jeg læse for dig?
Jeg har min seneste bog her.
Måske... ikke lige nu.
Okay.
Vent, jeg er nødt til at tage den.
-Hej. -Tilgiv mig, John. Undskyld.
-Hvad er der, skat? -Jeg har helt mistet kontrollen.
Jeg kan ikke styre mine følelser. De koger over.
-Hvad? -Jeg flygter fra alt.
-Og... jeg kan ikke. -Hvad snakker du om?
Hvad for en forælder orker ikke sine egne børn?
De har det bedre uden mig.
Hvad?
Hvad er det her? Har din far udløst det?
Det ved jeg ikke. Ja, måske.
-Men der er en pointe. -Nej. Hvad for en pointe?
Jeg lod det gå ud over jer.
Jeg vil ikke føle mig utilstrækkelig.
Eller føle mig som en dårlig mor.
Men lige nu er jeg en skidedårlig mor.
Nej.
-Jeg kan ikke. -Jo!
Vores børn er det bedste, der findes.
Og de skal sgu have verdens bedste mor.
Det har de!
Du er verdens bedste mor.
Nej...
Jeg synes, de er møgbesværlige.
Det er de jo! Det synes jeg også.
Det gør alle. Det er ikke unikt at synes, ens børn er besværlige!
Jeg fortjener jer ikke.
Du skal ikke gøre dig fortjent til kærlighed, skat.
John, bliv ikke sur på mig nu.
Hvad?
Jeg er ikke på forretningsrejse.
Jeg tjekkede ind på et hotel fem minutter hjemmefra.
Bare for at få lidt fred og ro.
Skat, tror du ikke, jeg vidste det?
Kan du ikke bare komme hjem?
Vi har brug for dig.
Hvis verden så anderledes ud...
Hvordan?
Hvad, hvis det var en Sliding Doors- verden.
Tænk, hvis man var født i et andet land,
i en helt anden familie.
At man var oppe om natten og sov om dagen.
Hvis jeg ikke var mig, og du ikke var dig.
At vi var helt andre mennesker.
Altså...
hvis du var mig...
og jeg var dig?
Ja, for eksempel.
-Ja, det er en skræmmende tanke. -Ja.
Hvad, hvis vi ikke var blevet bedste venner?
-Hvis... -Hvad?
Nej, jeg ved ikke...
Hvad, hvis jeg havde været en anden pige?
Hvem ville jeg tale med nu?
Ja, bortset fra...
Du ville ikke være dig. Du ville være en anden.
Som ville ligge her og tale med pigen, som ikke er dig?
Ja...
Hvad, hvis den pige...
Hvad?
Hvad, hvis hun havde følelser, som...
hun var bange for at fortælle om?
Hvorfor er hun bange for at fortælle ham om de følelser?
Måske er hun bange for, at de ikke er gengældt?
Hvad, hvis de var?
Ja, men hvor skulle hun vide det fra?
Hvad, hvis...
hun vidste, at han havde...
været forelsket i hende og havde villet fortælle det længe?
Ville hun så være bange for at fortælle ham om de følelser?
Nej.
I den verden...
I den anden verden...
Hvad, hvis de havde været sammen?
Og alt havde været helt...
ukompliceret.
Tænk, hvis de var i samme rum.
I samme seng.
I en anden verden.
I en anden verden ville det have været skønt.
"Det var nok nu."
"Der var ikke længere nogen trøst i mørket."
"Abstinenserne blev hårde, det vidste han."
"Han hældte sprit på orkideen, som hun efterlod."
"Tag den, dumme svin."
"Han spændte bæltet og åbnede øjnene."
"Endelig morgen."
Flisan!
Ja.
Farmor døde i nat.
Det var...
Det var stille. Hun...
Hvad siger man? Hun sov stille ind.
Okay. Ellers noget?
Vil du have morgenmad?
Kom her, skat.
Hvorfor?
Jeg vil give dig et kram.
Jeg vil ikke have et kram.
Hvad, hvis jeg vil have et?
Det er okay, skat.
Du lugter som en gammel mand.
Du dufter ikke ligefrem friskt.
Hej, du har ringet til Allan. Læg en besked.
Hej, det er mig. Matilda.
Når alt det her er overstået, vil du så komme til middag?
Børnene ville sætte pris på det. Det ville jeg også.
Ring, når du hører den her.
Farvel, far.
Vi begynder med de her, men du kaster dem. Så det er fair.
Jeg kaster dem herfra.
Du er ikke så god, som du påstår.
Vent! Det er nemmere med større ting.
Skal jeg lave morgenmad til dig? Hvad vil du have?
Bacon...
Æg...
Bacon og æg.
Bacon? Bacon og eggs?
Du er unik. Tro mig, jeg ved det. Læs den!
Far, vil du have en kaffe?
Ja. Snart.
Bare sig til.
Hej.
-Velkommen hjem. -Tak.
-Jeg har savnet dig. -Jeg har også savnet dig.
Okay...
Kan du ikke kaste noget rigtig stort?
-Nu gør du noget. -Skal jeg gøre noget?
Ja, spil noget...
Det var så dårligt.
-Mor! -Hej, skattebasser!
TIL FAR
Tekster af: Jakob Jensen www.plint.com