Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A nezapomeň, od chlapců se drž dál.
Jsi jen moje.
Dokud se nevdáš.
Pak budeš pořád jen moje.
Fajn, tati.
Kam to jdeme?
Pobavíš se. Pojď.
V ÚSKALÍ
Nikdo vám neřekne, že po svatbě je se šukáním konec.
Jestli šukáte rádi, od manželství dál.
Já si nezašukal už sedm let.
Souložil jsem.
Ahoj.
- Mami, můžu džus? - Ano.
- Co Londýn? - Byl super.
- Jo? - Berou 20 %.
- Vážně? - Jo.
- Pěkně. - Děkuju.
Musíme složit zálohu na ten dům na červenec. Na ten týden.
Do zítřka to musím vyřešit.
Zlato, nevím, jaký budu mít program. Ale zjistím to.
- Pojďte. Pusy. - Přijdeme pozdě.
A Jimmyho nová restaurace. Čtvrtek, nebo pátek?
Ať mu dám vědět, mají rušno.
Čtvrtek.
- Obuj se, prosím. - Ahoj.
- Miluju tě. Ahoj. - Ahoj.
- Pojď, Theo. - Hele.
- Další otázky? - Nech si to.
- Obuj se. - Chci princeznovské.
Musíš si vzít normální. Přijdeme děsně pozdě.
- Tak jo. - Tak jo.
Promiň. Musíme vyrazit.
Tak jo.
- Přečetlas, cos měla? - Jo.
- Jo? - Já taky.
Jo? Vážně?
- Mami, přijdeme pozdě. - Jasně.
- Ahoj. O víkendu musíme na kafe. - Jasně.
Tak jo. Pomoz mamce, jo? Vezmi si hračku.
Tak jo.
Pomůžu ti s tím.
Počkej na mě!
- Měj se. - Ahoj.
- Mám vás ráda. - Ahoj.
- Ahoj.
- Tak jo. - Ahoj.
- Já vím. Vypadám děsně.
- Ne. - To ten peeling.
Týden budu zarudlá a loupat se.
Ale pak bude pleť neskutečně hladká.
Jasně. Pojď.
Lauro. To je ale klika. Ahoj, beruško.
Musíme na kafe. Určitě nemáš čas.
Ale musíme pokecat. Zase chodím s tím chlapem.
- Vážně? - Jo, je to tak.
Asi je to v pohodě.
- Jo. - Ale v jednom kuse mu píšu.
- Aha. - Pokaždé si ale říkám:
„Vím, že každou další textovkou tě odháním.“
Ale stejně v tom pokračuju. Nemůžu si pomoct.
Jasně.
A pak si řeknu: „Hele, víš co? Buď k sobě laskavá.“
Je to přece srdeční záležitost.
Měli jsme románek během hurikánu Sandy.
Snažím se na to celé nahlížet s jistou introspekcí a empatií. A...
- Promiň, ale fakt musíme. - Ale ne.
- Zas někdy brzy. - Promiň. Napíšu ti. Jo.
Tak jo. Ahoj.
- Lauro. - Ahoj.
Mám zpoždění.
- Tak zas někdy. Ahoj. - Měj se.
Nasedej.
Připoutala by ses?
Ještě mi čti dál.
Běž spát.
- Můžu divnou otázku? - Jasně.
Dean se včera večer vrátil.
Byl úplně mimo. Při létání bere Xanax.
Začal mě líbat a pak uslyšel můj hlas.
Jako by se najednou probral. Byl překvapený a přestal.
Skoro jako by si myslel, že je s někým jiným.
Cože?
To zní divně. Byl jen mimo.
Nejspíš.
Je moc fajn. A tebe zbožňuje.
Věčně cestuje s klienty a...
Já jen kazím zábavu věčným plánováním.
Nemůžu ani psát.
Prodat knihu ještě před napsáním byla chyba.
To nic. Neřeš to tolik. Máš doma batole.
Až přijde čas, vrátíš se k práci.
POSTAVY DODĚLAT
- Moment. - Jo.
Teď už tě slyším.
Jak to vnímáš z pohledu muže?
Blázním?
Ne. Myslel si, že jsi někdo jiný.
Co? Vážně si to myslíš?
Určitě.
Jsi jen negativista a o pevných vztazích nic nevíš.
Vážně?
Ano, vážně.
Musíš začít uvažovat jako muž.
Felixi!
Díky, tati. To mi fakt pomůže.
Je to mateřské znaménko?
Ani nevím, proč se ptám zrovna tebe. Tak nic.
Kdyžtak jsem ti k dispozici.
Moment, prcku.
Jsi tam, prcku?
Užij si Paříž. Dej si za mě French 76.
Pokusím se. Klidně kdykoliv zavolej. Brzy se vrátím. Mám tě rád.
Ahoj.
Mami!
Je čas ostříhat lamu?
Ne. Nejdřív ji musím vykoupat.
Neboj se.
Nejdřív tě vykoupu.
TĚLOVÝ OLEJ
Pěkně tě umyjeme.
Učešu ti vlásky.
Učešu ti vlásky, lamičko.
Čísy, čísy, čísy.
Uvidím tě o víkendu s děvčaty?
- Přijdou tvoje matka a sestra. - Theo.
Víš co, babi? Můžu ti zavolat později?
Jdu s Theo do kroužku.
Tak zatím.
Tři, čtyři, pět, šest.
To je ono. Výborně.
Jede, jede autobus Celičký den
Houkačka mu dělá tút, tút, tút
- Ahoj. - Tút, tút, tút
Tút, tút, tút
Zakloň hlavu.
Dívej se na mě. To je ono.
Mám tě ráda.
Pluj, pluj, loďko, pluj Dál po proudu jen
Vesele, vesele, vesele, vesele Život je jen sen
DEAN - Mám zpoždění, sejdeme se na večírku?
- Tady jste. Ahoj. Na zdraví. - Ahoj.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Vidím, že pilně pracujete. Na zdraví.
Super ohoz. Fakt ti sekne.
Co jídlo? Je dobré?
- Ahoj. - Čau.
Vypadáš dobře.
Díky.
Představím ti tým.
Týme.
- Páni. Ahoj. Laura, že? - To je tým.
Ahoj. Jo.
- Fiona. Moc ráda tě konečně poznávám. - Hned přijdu.
Promiň. Dean ti asi řekl, že toho teď máme nad hlavu.
- Jo. - Jo, je to blázinec,
jak otvíráme nové kanceláře a všechno kolem...
Slyšela jsem, že tady lidi z A24 budou. Musím s nimi promluvit.
Zrovna jsme začali s Ghosts. Vidělas je?
- Ne. - Jo. Jsou fakt dobří.
Dáš si něco?
- Zatím ani ne. - Fajn.
Jenno, Chase, to je Laura, Deanova manželka.
- Ahoj. - Hned se vrátím.
- Ahoj. - Ahoj.
Takže... Pracujete tady?
Jo. Začala jsem před pár měsíci, takže...
Super. Líbí se ti tady zatím?
Jo.
S Deanem se pracuje skvěle.
Fajn.
Gratuluju! Máme 500 tisíc!
- Dobrá práce, týme! - Gratuluju.
Pět set tisíc. Je to jen tvoje zásluha. Paráda.
Nás všech.
- Děkujeme. - Děkuju.
Jo.
- Výborně. - Děkuju.
- Dokázali jsme to. - Je to tak.
Jo, přesně.
Super party.
Říkala jsem ti, že bude fajn.
- Měls mi věřit. - Jasně.
- Čau! - Ahoj!
Brouku, to byl ale večer.
Pět set tisíc nových followerů. Fakt válíme.
Máme ohromné zapojení a přehled. Je to vážně něco.
Opravdu...
Od briefů přes náš tým až po ROI, návratnost investic,
ve všem válíme.
- Super. - Jo.
- Můžu mít otázku? - Jo.
Když jsem ti vybalovala, našla jsem dámskou toaletní taštičku.
Jo. Patří Fioně.
Do příručního se jí nevešla, tak jsem jí ji vzal.
Asi jsem na ni zapomněl.
- Jasně. - Jo.
Vezmu jí ji zítra do práce. Děkuju.
Dej mi ho.
Tak můžeš.
Kde mám kartáček?
Jedeme za babičkou.
A máminou babičkou.
- Pa, broučci. - Pa.
- Řekni pa.
- Pa. Mám vás rád. - Mám tě ráda.
- Užij si to s rodinou. - No jasně. Díky.
- Jasně. Snaž se si to užít. - Dobře.
Miluju tě. Kdyžtak budu v práci.
- Dobře. - Jo?
Rozlučte se.
- Pa, holky. - Pa.
- Mám vás rád. - Pa. I já tebe.
Mám vás rád.
I tebe.
Ahoj.
- Ahoj, babi. Jak se máš? - Jsem moc ráda, žes přijela.
Včera jsem večer ležela na terase a pozorovala hvězdy. Bylo to báječné.
To zní krásně.
Co byt? Dodělalas ložnici?
Zrovna skončili. Působí moc příjemně.
S dobrou náladou bych v ní přečkala klidně pět blizardů.
To zní moc pěkně.
Zrovna mi dorazil nádherný krémový koberec Cogolin.
Víš, Lauro...
...pokud se hodláš oblékat takhle, mohla bys tomu dát trochu víc.
No tak, babi, vždyť vypadá skvěle.
- Děkuju. - Nemáš zač.
Tuhle jsem mluvila s tátou. Je v Paříži.
Jak se Felix má?
To víš, v dobré náladě jako obvykle.
Co teď asi dělá?
Ví, jak se zabavit.
Už odmala byl pěkné kvítko.
Nedokázal chvíli posedět.
Nikdy jsem mu neviděla do hlavy.
Nechápu, jak ho snášíš.
Tvůj otec mi dluží návštěvu.
Pořád Dean hodně cestuje s tou novou asistentkou?
Account manažerkou.
Jo. Je...
Jo, vypadá fajn.
Je hodně atraktivní?
Ani nevím. Je... Jo, je atraktivní.
V New Yorku je ale atraktivních žen plno.
Tak jo.
Hranolek?
Ne. Děkuju.
Jsou výborné.
Pojď.
- Pojď, Mayo! - Ne abys mi brala fixy!
- Máma říkala, že jsou společné. - Mami!
Mami, tahá mě za vlasy!
Přestaň!
Mlátí mě! Mami, tati!
Mami!
- Mami! - Pokračování příště.
Kde mám kartáček?
Mami, zkontrolovalas mi úkol?
- Ano. Je na lavici v předsíni. - Vezmeš mého mrňouse?
Chce tě dostat.
Kartáč, prosím.
- Kartáč. - Dobře.
- Vezmi si tašku. - Dobře.
Vypláchnout.
- Děkuju. - Rychle!
Můžu sušenku?
Nemůžeš. Teď jsme snídali.
A není to čistě sexuální.
On totiž běhá za mnou.
S nápady pro firmu přicházím já.
- Jasně. - A celé to začalo,
když mě napadlo: „Proč nejsou hřebíky zdobnější?“
Logicky jsou funkční, musí držet nábytek pohromadě,
ale já řekla: „Záleží na detailech,
co nejsou jen detaily. Mohou to být skvosty.“
A on na to: „To je fakt podnětná myšlenka.“
Vlastně právě ta konverzace nás přivedla k sobě.
- Tak zatím. - Jasně, čau.
Raz, dva, tři,
čtyři, pět, šest, osm.
...třpyť se, hvězdičko Vidím tě jen...
TÁTA Oběd v Sentinelu?
Ahoj, holčičko.
Naskočíš si?
Posuneš se?
Ahoj, tati.
Pořád objímáš jako medvěd.
- Ahoj, Musto. - Ahoj, Lauro. Rád tě vidím.
Musi, víš, že se jmenuje podle té písničky?
Laura je tvář v mlhavé noci
Kroky, které z chodby zní
Znáš ji, Musto?
Smíchem, Musto Který se nese letní nocí
Na nějž jen matně vzpomínáš
- Moje oblíbená. - Hlavní part.
- Neumím hvízdat. - Ale no tak.
Vážně ne.
Ne, už mi to nejde. Je to zvláštní. Už od dětí.
Moje dcera nemůže jen tak přestat hvízdat.
Půjde nám to. No tak.
Hezký náramek.
Děkuju.
Přívěšek nám připomíná, že ženy kdysi bývaly majetkem mužů.
Přesně tak to jistě Dean myslel.
Neměla jsem se lépe obléct?
Jen se na ně pěkně usměj.
Páni, vy jste ale krasavice.
Teď uvidíš Cliffa.
- Dobrý den, pane Keane. - Cliffe. Co mámina kyčel?
- V pořádku, díky. - Fajn.
Ať kouká cvičit, aby to celé nebylo nadarmo.
Dobré odpoledne, pane Keane.
Myslí si, že spolu chodíme.
Dám si Cutty s ledem a mládě si dá Bombay martini.
Dobře.
Víš, co je zajímavé?
Když ještě lidé chodili po čtyřech,
vzrušoval je pohled na ženské hýždě.
Když jsme se pak konečně vzpřímili na dvě nohy,
ženy s kulatými ňadry, které připomínaly ony hýždě,
muže vzrušovaly nejvíc.
Proto s nimi měli děti
a časem se ta forma vyvinula v současnou ženu.
Páni.
A muže přitahovaly dospívající ženy,
protože se snadněji chytaly, takže se s nimi snadněji pářilo.
A časem se postupně tyto rysy...
...drobnější postava...
...hladká pleť...
...vysoký hlas...
...řídké nebo žádné vousy...
...vyvinuly v rysy, které jsou dnes nejžádanější.
Takže muži nechtějí vousy? To je dobré vědět.
Jako ty.
Děkuju.
Baletka.
Ano. Studovala jsem v Bolšoji.
Tati, můžeme si objednat? Musím vyzvednout děti.
Jistě.
Dám si propečenou roštěnou se špenátem.
Já si dám trhaný salát. Děkuju.
Dokážeš se někdy před ženami chovat normálně?
Je baletka. Ty komplimenty zbožňují.
Tak co, stýská se ti po galerii?
Ne. Tu a tam pořád nějaký obchod udělám.
Říkal jsem ti, že mám pár dní novou asistentku?
To je dobře.
Víš, co je na ní skvělé?
Vůbec nemluví. Jen poslouchá.
To zní pro tebe ideálně.
Takže Dean často jezdí pryč? Na pracovní cesty?
Tati, všichni nejsou jako ty.
Odkud se to vrátil, když se choval tak divně?
- Z Londýna. - Z Londýna.
Kde byl ubytovaný?
Tuším, že v hotelu Blakes.
- Blakes? - Blakes. Jo. Proč?
Blakes je
útulný hotýlek trochu z ruky,
kde bych se na pracovní cestě neubytoval.
Znám concierge v hotelu Claridge's. Zná všechny ostatní concierge.
Kdy tam byl?
Minulý týden, ale nemusíš to tolik řešit.
Jen jedna věc.
Jaká?
Ale nic.
Jaká?
Našla jsem...
V zavazadle měl toaletní potřeby své kolegyně.
Ledabylost.
Nemohla je ale kvůli pravidlům mít v příručním zavazadle,
tak se nabídl, že jí je vezme v kufru. Nic víc.
Ruku nahoru, jestli to zní podezřele.
Víš co? Neměla jsem nic říkat. Pusť to z hlavy.
- Prošla jsi mu telefon? - Ne.
Pro vlastní dobro mu projdi textovky.
Když... Možná z toho nic nebude, ale aspoň budeš mít jistotu.
Dean není jako ty.
Je nerd. Je slušný, skvělý táta.
Je muž. Je to přirozenost.
Samci mají nutkání bojovat o dominanci a oplodňovat všechny samice.
Pardon.
Vzpomínám si, jak jsem tvoji matku viděl poprvé.
Byla to party na pláži. Tehdy všechna děvčata nosila bikiny.
Tvoje matka vyšla z oceánu v bílých jednodílných plavkách
a já ihned podlehl. Dostala mě.
Zpátky k tématu.
Co chystá Dean na tvoje narozeniny?
Nebude tady na ně.
Co za chlapa zapomene na manželčiny narozeniny?
Nezapomněl.
Musí odjet, ale oslavíme je, až se vrátí.
To není ono.
Já cestoval. Narozeniny jsem nevynechal nikdy.
Jasně. Zato jsi měl jiné nedostatky.
Jaké třeba?
Děkuju.
Fajn, vezmu tě do 21.
Jen mu prosím tě projdi ty textovky, jo?
A pokud si ohledně Londýna vzpomeneš ještě na něco...
Časem se rozhodneme, jestli mu napíchnout telefon.
- To ne. - Lauro, no tak.
Měl by tě nosit na rukou,
a jestli to nedělá, musíš o tom vědět.
Nejspíš o nic nejde, ale...
...projdi mu telefon.
ZADEJTE HESLO
Plavu?
Ano.
Jsem zelený?
- Ano. - Ano.
Vydávám tenhle zvuk? Kuňky kuňk.
Ano.
Ne? Ano?
Změnil sis heslo?
Občas zelený jsi.
Chtěla jsem mámě poslat tu pěknou fotku holek.
Jo, v práci máme nový bezpečnostní protokol.
Bůhvíproč je to teď jinak. Tu máš.
Nechceš to poslat ze svého?
Ne, já tu fotku nemám.
- Tak jo. - Díky.
- Máš to? - Jo.
Dobře.
Táta už musí do práce.
- Ahoj. - Pusu.
Nezlobte. A nezlobte mámu.
Mám vás rád.
- Mám tě ráda. - Mám tě ráda.
Promiň, že tady nebudu na tvoje narozeniny.
- Pak ti to vynahradím, jo? - Jo.
- Tak jo. - Fajn.
- Ahoj. - Ahoj.
Ať mi něco zbyde na snídani.
Ne! Ani náhodou.
Dědo!
Pořád umíš létat.
Kam vás mám hodit?
Můžu?
- Panečku. - Jedeme na balet. Walker Street 51.
Moc rád. Trénovalas hvízdání?
Ani ne.
Šoupni se, mrně.
- Ahoj, Musto. - Ahoj. Rád vás zase vidím.
Nápodobně.
Zlato, připoutej se.
- Tak od začátku. - Dobře.
Smaragdové město. Bleskem.
Jen foukám.
Pomáhá víc dýchat břichem. Zkus to.
Bez šance.
Promiň.
Chceš někoho pozdravit?
Dneska ti to moc šlo. Výborně.
- Čau. - Ahoj.
Ahoj.
Mayo, drahoušku.
Už je to věčnost. Nedokážu bez tebe žít.
Začneš sem chodit? Ahoj.
Jste ve čtvrté pozici.
Jo.
Tati, to je slečna Mindy.
Zdravím vás, slečno Mindy.
- Nashle. Díky. - Jistě.
- Za týden. - Nashle.
- Rozluč se, Mayo. - Ahoj.
Za mnou, dámy. Dámy a dámy.
- Musto, zastav na chvilku. - Jistě.
Já chci balónek jednorožce.
Za A jsi anděl
- Za B jsi báječná - Pojďte.
- Za C jsi cukroušek - Tak jo.
Rychle se osprchuju. Pohlídáš je?
- Jo. - Pojď.
- Za D jsi dokonalá - Pustíme si telku?
- A za E excelentní - Pojď.
A za F voníš jak farmářka
Smrdí mi noha?
- Říkal jsem si... - Sledujeme Perníkového tátu.
- Cože? - Je to fakt super.
Skvělý seriál. Vidělas ho?
Ano, viděla. Je skvělý. Není pro děti.
Cože? Bylo tam něco špatného?
Ne.
- Jo. - Hele, umím míchat.
Páni, to je super.
Naučili jsme se, že každé děvče by mělo umět míchat. A taky...
Blafovat.
Správně.
A jak se blafuje?
- Pokerová tvář. - Pokerová tvář.
Pokerová tvář.
Pěkně.
A že holky mají mít dlouhé lokny, co se líbí klukům.
Nebo klidně mohou mít vlasy krátké nebo jakékoliv chtějí.
- Dlouhé lokny. - Dlouhé lokny.
Neposlouchejte ho, jo?
Až vyrostete, budou z vás silné ženy,
které mohou nosit účes, jaký chtějí.
Teď bude večeře. Co jste pili?
Vyrobili jsme mlíčňáky.
Došel ti sirup, ale poradili jsme si.
To by před večeří neměly.
Ale po večeři není chuť.
Jo.
Běžte si umýt ruce. Honem. Jde se jíst.
Tak do toho. Přeskoč mě.
Umyjte si i nohy.
Padá vám na zem spousta jídla.
To je plýtvání.
Naberte ho nohou a šup s ním do pusy.
Pravidlo deseti sekund. Řiďte se jím.
Budou burgery?
Tak já jdu.
Probereme zítra tvoje narozky?
Víš...
Letos se mi do oslavy narozenin moc nechce.
Oslava data narození je původně pohanská tradice.
V minulosti je křesťané právě proto neslavili.
To už dnes neřešíme, ne?
Děti. Chcete mámu, které se nechce na dort a zmrzku?
- Zmrzka! - Zmrzka!
- Prostě nemám náladu. - Můžeme?
Probereme to zítra, ano?
- Mám vás všechny rád. - Taky.
Tu největší nejvíc a pak v sestupném pořadí.
Jen tak dál.
Pa, dědo!
Pa, dědo.
Ahoj, Felixi. Zase jsi přijel.
- Ano. - Je to tak.
Hodně práce?
Jo. Mám toho hodně.
Opravdu?
Jo.
- Aha. - Jsi v pohodě?
- Jo, já jo. - Fajn.
- Ty? - Mám se skvěle.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Kampak?
Pojedeme domů.
Tu máte. Děkuju.
Chceš z Los Angeles něco přivézt?
Kde mám začít?
To bude drahé.
- Miluju tě. - Miluju tě.
No tak, nemrač se.
- Pa. - Pa, tati.
Užij si to.
- Ahoj. - Bez vás těžko.
To je teď moje realita.
A když teď o tom vlastně přemýšlím, možná mi jistou sílu ukázala,
protože teď tady stojím na vlastních nohou.
To jsou krásné květiny. Páni.
Páni. Moc krásné. Podívej se na ty květiny.
- Klidně je můžeš vytáhnout. - Jsou krásné.
- Jo, kdybys chtěla... - Myslíš, že jsou od táty?
- Jo. - Jo?
Jsou od mého táty.
„Za řečnickým pultem visela olejomalba ve zdobném rámu
s vyobrazením myšky z Ezopovy bajky při hrdinském osvobození lapeného lva.
‚Má se to takto...‘“
To je táta.
- Ahoj. - Ahoj, oslavenkyně.
Ahoj, zlatíčka.
- Ahoj. - Ahoj.
Zdravím vás z Hollywoodu.
Jak slavíš?
Fajn. Je to pohoda, vážně prima.
Fajn. To jsem rád.
Zlatíčka, skočte pro dárek, co jsme balili pro mamku.
Donesu ho.
- Moc se mi po vás stýská. - Nám po tobě taky.
Záludný plán.
- Vy jste to nachystali? - Jen trošku.
Bude se jí líbit?
- Vypadáš dobře. - Díky.
- Jak to jde? - Tady je.
Ten úsměv mi chyběl.
Poslouchej, připrav se na to, že ten dárek bude trochu neobvyklý.
Co je to za gigantickou krabici?
Budeš se divit, ale je to super.
Je to... Pomůžeš mamce?
- Podrž ho. - Holky pomáhaly balit.
- Tak jo. - Musíš sundat stužku.
- Začni mašlí. - Pomůžeš jí?
Broučku, běž dál, ať vidím mámu.
Copak to je?
Asi tě to překvapí.
Thermomix.
Dvanáct různých spotřebičů v jednom.
Umí mixovat, vážit, hníst, sekat, všechno.
Ideální pomocník na přípravu.
Upečete mámě velkou narozeninovou pizzu?
- Jo. - Jo.
Děkuju.
Dárek má ještě druhou část, ale ta musí počkat.
Můžu ti zavolat zpátky? Promiň.
Mám schůzky. Zavolám ti později. Miluju tě.
Ahoj. Miluju tě.
Haló?
Stojím dole.
Co? Říkala jsem, že nikam nepůjdu.
Zabzuč mi.
Jo? Mami!
Nebuď tak otravná.
Vraťte se do postele.
Mami.
- Dobrou. - Dobrou. Všechno nejlepší.
Děkuju, zlato.
Co tady...
Vytáhnu tě ven. Narozeniny nemůžeš neslavit.
Nemám hlídání.
Musto. Má čtyři děti. Všechny pořád naživu.
Jo, určitě je fajn,
ale nemůžeš jen tak přijít a čekat, že...
Žádné „nemůžeš jen tak přijít a čekat, že“
na mě neplatí.
Obleč se.
Dobře. Zavolám Lucy zezdola,
jestli bude moct, ale je to vážně děsně narychlo.
Tak se moc netěš.
- Lucy, ahoj. - Ahoj, Lucy!
Ahoj. To je můj táta. Je tady můj táta.
Jo...
Nemohla bys náhodou přijít? Musím na poslední chvíli pryč.
Nezdržím se. Jo. To by bylo skvělé.
Moc ti děkuju. Dobře.
Děkuju.
Ahoj, Musto.
Ahoj, Lauro.
Ohromně ti to sluší.
Děkuju.
Musto, hoď nás do 21.
- Do 21. - Díky.
Takže Dean odjel?
Jo.
Dal ti hezký dárek?
Vlastně ano.
Šperky?
Ne. Dal mi hezký dárek. Přestaň už se v Deanovi vrtat.
Žádnou červenou krabičku?
Co tím naznačuješ?
Nechal jsem ho sledovat. Víš, odkud tuhle přijel?
Cože? Ne, odkud?
Byl na 52. a 5. ulici.
No a?
Tam je Cartier.
Nic odtamtud jsi nedostala?
Ne.
Aspoň víme, že má vkus.
Tak co tam dělal? Prošla jsi mu ten telefon?
Ano. Žádné textovky tam neměl.
To zní dost podezřele.
Když s někým pracuješ, jste v úzkém kontaktu. Ledaže...
...by je vymazal.
Ten parchant.
Kdy se začal chovat takhle divně?
Je jen duchem mimo
od doby, co... rozjel tu firmu
a začal pracovat s Fionou.
To je ta s toaletní taškou?
Ta vysoká obchodní společnice, jo.
Jak ti to mohl udělat? Nejradši bych ho zaškrtil.
To je hotel Plaza. Ideální místo na poměr.
Má nejvíc východů.
Východy do tří ulic.
Dokážou vůbec muži být monogamní?
Monogamie a manželství vycházejí z koncepce vlastnictví.
Já jsem ženatý už 20 let.
Vidíš?
Ženy. Žít s nimi nejde, bez nich už vůbec ne.
To neznamená, že s nimi musíme žít.
Bogartův stůl. Tady požádal Lauren Bacall o ruku.
Vážně?
Všechno nejlepší, holčičko.
Děkuju.
Tvoje hodinky.
To je nádhera.
Dřív jsi je ráda nosila. Teď ti asi padnou trochu líp.
Vždycky se mi líbily.
Koupil jsem si je po svém prvním velkém obchodu.
Žena od de Kooninga.
Udělals mi radost. Děkuju.
Vzpomínám si na ten první okamžik, ten okamžik,
kdy jsem tě poprvé vnímal jako osobu.
Byli jsme na venkově.
Bylo ti tak devět měsíců, seděla jsi na zemi,
já tě zvedl a plenku jsi měla skrz naskrz promáčenou bahnem a vodou.
Podívali jsme se na sebe a rozesmáli jsme se. A...
...tos byla ty. Viděl jsem, kdo jsi.
A teď jsme tady.
Co dál? Podle mě bychom ho měli sledovat.
- Cože? - Jo.
Měli bychom ho hlídat. Zjistit, co kuje.
Ne, to nemůžu.
Asi bys ho měla vidět v akci.
No, v pátek mají pracovní večeři.
Paráda.
Vezmu jiné auto. Pověsíme se na něj.
Mohl bys to nadšení aspoň trochu tlumit?
Jde o můj život a možná se sesype.
Musíme to rozseknout. Ulevit ti od starostí.
Gregu.
Mohlo by děvčátko dostat obří pohár?
O tebe se nestrachuju, holčičko. Máš mozek, krásu a charakter,
což je nejdůležitější lidská vlastnost.
Víš, že mezi 35 a 39 lety jsou ženy nejatraktivnější?
Paráda, tak to mi zbývá ještě spousta měsíců.
Ženy jsou jako květiny. Všechny jsou krásné v každém věku.
I uschlé květiny.
Nechápu, proč ženy chodí na plastiky.
Kvůli mužům jako ty.
Já mám radši originál.
Jo, a všechny různé značky a typy.
Děkuju. Vezmu to jako kompliment.
Jsou dvě?
Sláva.
Myslím, že na soukromí má nárok každý.
Pokud ale dělá něco nečestného, musíš o tom vědět
a sama to zjistit, aby ses připravila na cokoliv.
Dost možná o nic ani nejde.
Uvidíme v pátek. Vyzvednu tě a užijeme si to.
Ne.
Tak si říkám, že to risknu.
Seznámím ho s Milem.
- Jo. - Poznají se jako dva lidi.
Nemusí jít o to, že se seznámí chlápek, se kterým spím,
- a můj syn. - Tati!
- Ahoj! Pojď sem. - Chápeš?
- Mami. - Vážně promiň.
- Blázním? - Promiň.
- Mami! - Ahoj!
Ahoj, tati!
- Moje holka! - Tati!
- Ahoj, broučku. Jak se máš? - Ahoj.
Ahoj, zlato. Jak se vede?
- Dobře. - Co oslava? Užila sis to?
- To víš. - Jo?
- Táta. Spousta teorií a historek. - Fajn.
Co si takhle vyjít a oslavit to pořádně?
Jo, to zní hezky.
- Fajn. - Řeknu chůvě.
Dobře.
Jaká byla cesta?
- Jaká byla cesta? - Cesta?
- Jo. - Skvělá. Úspěšná.
- Jo? - Jo. Našli jsme kancelář,
měli pár skvělých jednání. Našli jsme senzační karaoke bar.
Báječně jsme si to užili.
Jo, je to super.
Mají 3D tištěné domy,
které přijdou na pár tisíc dolarů
a postaví je za den.
Je to úžasné. Po přírodní katastrofě
se dá znovu postavit celá obec.
Páni. To zní vážně super.
- Zázračná technologie. - Jo.
Co ty?
S psaním?
Nějak nevím. Jsem zvyklá psát po nocích.
Když sedím za stolem přes den, po tvůrčí stránce mě to svazuje.
Prostě musíš začít.
Jo.
Promiň. Musím něco vyřídit do práce.
Musím zjistit, jestli se to odeslalo.
Zrovna jsme získali dalšího klienta. Je to blázinec.
Říkala jsem si, jestli bychom neměli Theo přihlásit do školky už letos.
Je věkem na hraně a nechci to moc odkládat
a termín už je za rohem.
Co myslíš?
Jak chceš. Nechám to na tobě.
Nepůjdeme? Je tady hlučno.
Jo.
Promiňte.
Jo, vypadneme.
Víno bylo dobré.
Jo?
Večeře byla dobrá.
- Promiň. Chtělas dort? - Ne.
To přece v restauracích nesnášíš.
- Ne, o nic nejde. - Tak jsem...
Nechtěl jsem tě tím ztrapňovat.
Ne, o nic nejde.
- Klidně můžeš. - Nechci ho.
- Objednám ti ho. Promiňte! - Ne, Deane. Nechci ho.
DEAN - Odsud pojedu rovnou na pracovní večeři, tak se uvidíme pak
Už musíte jít spát, ano? Dobrou noc.
- Mám vás ráda. - Dobrou noc.
- Koukejte spát. - Dobře.
Ano? Koukejte spát.
- Jo. - Mám vás ráda.
- Moc ti děkuju. - Není zač.
Budu pryč jen pár hodin.
- Dobře, fajn. - Je to jen večeře. Tak jo.
Moc ti děkuju. Díky.
Takhle si představuješ inkognito?
Vůbec si nás nevšimnou.
Máme i zásoby.
Nasedej, fešando.
Užijeme si večer.
- Kam pojedeme? - Soho House.
- Co dělá v Soho House? - Co já vím.
Je tu plno skvělých klubů. Po architektonické stránce.
Knickerbocker. Už jen tamní čtení stojí za to.
Fajn, jsme tu dřív.
Ozval se mi ten chlápek z Claridge's.
Říkal, že Dean šel do J.Sheekey's, kde měl zarezervovaný stůl pro čtyři...
...což je dobré krytí.
Nebo tam jen šli s klienty.
Taky možné.
Máme rezervaci.
Tamhle jsou.
Je to ta nohatá?
Ne, vždyť je vidím.
Prosím.
- Díky. Kavalíři nevymřeli. - Jo, to je Fiona.
Říkal jsem ti, jak jsem chodil s tou tanečnicí?
Jo.
Víš...
Rusové krmili kosmonauty kaviárem z bělugy.
Vysoký obsah proteinu.
Stolici měli... jako lehký popel.
Vážně?
Tomuhle se dá říkat kaviár, protože... bělugy už vyhynuly.
Ale tenhle je americký a je docela dobrý.
Dokáže se muž spokojit s jedinou ženou?
No tak.
To je instinkt.
Zachování druhu.
Žena pracuje s citovým filtrem.
Muž s city nepracuje.
U něj to jde od očí přímo k zadku.
A nic víc v tom není?
Fajn, instinkťáku,
jak má tedy žena zůstat pro muže atraktivní?
Žena, která ví, že je.
Žena, která dobře ví, jak na tebe působí, je sexy.
Korsičanka... chtěla, abych ji tahal za vlasy... silně.
A to pro mě nebylo.
Korsičanka?
Bože můj. To je Dean.
- Fajn. Jen... - Co mám dělat?
Zvedni to, ale buď v klidu. Dýchej.
Čau.
Klid.
Ne, všechno je... v pohodě. Jen... Chystám se jít spát.
Jo. Ne, klidně.
Až po půlnoci? Jo, v pohodě.
Dobře.
Napoprvé to ušlo.
Poplach. Odděluje ji od stáda.
„Šmankote, mé dlouhé nohy se s ostatními asi do toho taxíku nevejdou.“
Taxi!
- Fajn. - Jedeš?
Tak jo. Posuň se.
To snad není možné.
Tak fajn. Vyrážíme.
Drž ta vajíčka.
Bože můj, co vyvádíš?
Chtějí nás setřást. Bez šance.
Na náš výkon nemají!
Řídíš jako blázen!
Ty debile!
- To nebylo slušné. Děkuju! - Ne!
Hovado!
- Jo, Jersey! - Bože můj. Proč řídíš takhle?
Protože tak řídí oni. Drž se.
Projíždíme!
- Ty... - No tak, teď ne.
- Bože můj. - No tak, děvče.
No tak. No tak, drahoušku. To je ono. Opatrně.
- Drž se. - Ježíši. Tati.
Fajn.
Bože můj.
Všichni překážíte!
Bude mi zle.
Ještě že máme kabriolet.
No tak. To je ono.
Odbočují! Drž se!
Chceš nás zabít?
Jel na červenou! A my taky!
- Jejda. Poznáme nové lidi. - Ale ne.
Bohužel poznáme nové přátele.
Zastavte.
Žádný strach.
Tak jo.
Řidičský a technický průkaz, prosím. A vypněte motor.
To bohužel nemůžu.
Pane, vypněte motor.
Má se to takhle. Jsem zaseklý na dvojce.
Startér se přehřívá.
Když ho vypnu, bude po něm.
Pane. Vypněte ho.
Tak dobře. Rozlučte se s ním, protože už se nevrátí.
Nevadí.
Slyšíte?
Pane, to je alkohol?
To... Máme tady Krug ročník 98, ale není otevřené. Zatím jsme ho nebouchli.
Požádám vás, abyste si vystoupil.
Partnerka může zůstat sedět.
To je tenhle týden už potřetí.
Jste srandista. Ale udělal jste mi tím radost.
Vlastně mi to lichotí.
Ona ale tak úplně moje partnerka není.
Je to moje dcera, Laura. Kdo je váš kolega?
To je Chris.
Chrisi, moje dcera Laura. Těší mě.
Lauro, to je strážník...
Vy jste kluk Tommyho O'Callaghana?
Prosím?
Je Tommy váš táta?
Ano, můj táta je Tom.
Jsme staří známí. Zavolám mu.
Ne, pane, schovejte ten telefon.
Je pozdě.
Jo, je pozdě. Mámu by teď asi telefon nepotěšil.
Jasně. Schytal by to on, ne já.
Jo.
Znám vašeho tátu. To byl chlap.
Seržantu O'Callaghanovi, Timmymu...
Byl jsem na jeho rozlučkovém večírku
a upřímně netuším, jak jsme se dostali domů.
To je můj děda.
Správně. Přesně tak.
Že jsem vás nepoznal hned.
Jako byste mu z oka vypadl.
- Děkuju. - Ty oči. Opravdu.
Pořád jezdíte na venkov? Do Adirondacků?
No... Když to vyjde.
Jo?
Máte taky děti?
- Snažíme se. Jo. - To chválím.
Snažení je zábava, co?
To jo, co?
Moc rád jsem vás viděl.
Těšilo mě, pane. Opravdu.
Hned vás pustíme,
jen dál řiďte trochu opatrněji.
Jistě, proto jsem projel ten semafor,
nechtěl jsem uvíznout v křižovatce.
O nic nejde.
Hele, potřebuju roztlačit.
Pár siláků. Stačí na nějakých 15 km/h.
Dobře.
- Na dvojku naskočí. - Roztlačíme ho.
Nakopnu ho.
- Díky. Zasunu klíčky. - Sedíte?
Jo. Díky.
Musí se ti žít fakt báječně.
Za nic bych neměnil.
Tak připravit. Pozor. Teď!
Elita New Yorku! Díky, hoši.
Felixi?
Ahoj.
Páni, vypadáš skvěle.
Ty líp.
Jo? Jsem tady s dcerou.
Zdravím.
Zvažuju prodat toho Hockneyho.
Ty víš, co na mě platí.
Moje číslo máš.
Žiju po nocích.
Vzpomínám si.
Klientka.
Asi přicházím o sluch.
Vážně?
Všechno slyším normálně, až na ženské hlasy.
Nemůžeš ohluchnout jen vůči ženám.
Jde o výšku hlasu.
Děláme pokroky.
Je to trapné.
Jen potřebujeme získat víc informací.
Možná už o mě prostě ztratil zájem.
Nesmysl.
Díky.
Zvládneš to, prcku.
Představ si, že byl ženatý.
To je mi moc líto.
No jo. Je to děsně zvláštní pech.
A víš co? Mám vlastní starosti.
Rozumíš? Na cizí přítěž nemám náladu.
Říkám si: „Fajn.“
Když on takhle, tak půjdu o dům dál,
- zvlášť v naší komunitě. - Jasně.
Což je...
V podstatě chodí po světě v masce,
zatímco já jsem naprosto... otevřená.
- Jo. - Jsem zcela obnažená. Úplně nahá.
A byla jsem... Ležela jsem s ním nahá.
Když jsou spolu lidé nazí, jeden snad řekne:
„A mimochodem, mám ženu a rodinu,
vlastníme spolu dům, všichni v něm spíme,
sdílíme ho...“
TÁTA Okamžitě přijeď
„...a ty jsi mimo, protože nejsi ani moje přítelkyně.
Mám totiž manželku.“
Tak co máš tak důležitého?
Je to jen začátek.
Bože můj.
Co...
- Nic tam není. - Lauro.
Bože. Co když akorát zjistíme, že Dean má jen plno práce a já jen trčím na místě?
Nic víc.
Lituju, že jsem ti vůbec něco říkala.
Mluvil jsem s člověkem v Bones.
Bones... Ne, té špionáže už bylo dost, jasné?
Vážně jsi mě sem zavolal jen kvůli fotkám, na kterých můj manžel jí sendvič?
To není všechno. Nasadili jsme na něj trasovačku.
To je co?
Sledují jeho kreditky a polohu.
Dobře, a?
Možná to nic neznamená, ale...
Co?
Koupil si letenku do Manzanilla.
Jenom kecáš.
O cestě do Mexika by mi řekl.
Musíme se zamyslet a vyhodnotit situaci.
Musím jít.
Můžu tě svézt. Jen krátká zastávka.
- Ne... - Paní Morrisová v Sherry slaví 90.
Musím domů.
Výtah je rychlý. Taky má Twomblyho.
Byla na Benátském bienále.
Pro muzeum Storm King tvoří něco překrásného.
Je to nepopsatelné. Je to takový půlměsíc. Nese název Fallen Sky.
Je z nerezové oceli, samý odlesk.
Ve Storm King mají nepředstavitelně obří díla...
Vy jste Felixova dcera?
Ano, Laura.
Bydlíte ve městě?
Ano.
Jste vdaná?
Ano, jsem.
Jaké to je?
Upřímně zrovna teď úplně nevím.
To bylo opravdu zajímavé.
Tvoří kameny, obrovské, maličké, ale jsou lehké jako peříčko.
Víte, co si myslím já? Manželství je jako bankovní účet.
Prvních 20 nebo 30 let ukládáte vklady
a po té době máte nastřádané úroky
a můžete začít vybírat.
A... kostýmy nezapomínám.
Moc mě těšilo.
Nápodobně.
Co bych za toho Twomblyho dal.
Přijde mi docela zdravá. Možná se dožije stovky.
Hele, nestresuj mě, prcku.
Chci ti ukázat něco výjimečného.
Musíme ale jít pozadu, ať nepoznají, že odcházíme.
Kam to jdeme?
Hej! Kam to...
To je něco, že jo?
Nádhera.
Poprvé jsem ho viděl v Tuilerijském paláci.
Den nato jsme s tvojí mámou jeli do zahrad v Giverny.
- Čau. - Čau.
Jak jde psaní?
Kéž bych měla nějaké zajímavé zprávy.
Úplně jsem se zasekla.
Pořád ti opakuju...
...musíš si pro sebe najít víc času.
Jo, jasně. Třeba... si někam vyjet.
- Jo. - Sama.
Teď jsem si vzpomněl.
Pozvali mě na konferenci do Mexika.
Je to na poslední chvíli, ale je to velká věc.
Kdo pojede?
Jen náš tým. Já, John, Fifi, Rog...
Fiona?
Jo. Fifi.
Jasně.
Tak jo. Půjdu si lehnout.
Miluju tě.
Ten z Bones měl pravdu. Letí do Mexika.
Vidíš.
Sbal si. Zavolej chůvě.
Zbytek zařídím.
Zbláznil ses? Nenechám děti s chůvou na několik dní.
Zavolej matce.
Nemůžeme jen skočit...
Víš co?
Prostě s ním promluvím.
To bych neradil.
Hele, potřebuješ tomu předejít.
Je to odsud jen pár hodin.
Jeden můj přítel má volný byt v resortu hned vedle.
Má soukromý vchod.
A ty si volno zasloužíš taky.
Ani náhodou.
Sbal si nalehko.
Cestovní agent mi dal mapu.
Ti ještě dneska existují?
Jejich skupina je ubytovaná tamhle.
Co se sejít v baru tak za 45 minut?
Růže z Mexicali
Už neplakej
Vrátím se k tobě
Ve slunný den
Věz, že každou noc
Se budu soužit
Po celý rok, kdy budu pryč
Utři si své velké hnědé oči
A usmívej se, drahá
Zažeň všechny ty slzy A prosím, netrap se
Naposled mě polib
A obejmi
Růže z Mexicali
Sbohem
- Gabi, Laura. Lauro, Gabi. - Ahoj.
- Moje instruktorka jógy. - Ahoj.
- Charro. - Ahoj.
- Alejandro. Juan. - Ahoj.
Jeho ještě neznám.
Vážně musíš každý svůj nástup pojímat jako takové divadlo?
To byl odchod.
Ale pokud zmizím, omrkni jóga studio.
Jen nic nerozbij.
- Zdravím. - Ahoj.
Carla.
- Carla. Majitelka. - Vítejte.
Je to tu krásné.
Užijte si to.
- A toho Hockneyho zvážím. - Děkuju.
To je ten důvod, proč jsme tady? Děláš obchody?
Ne. Jsme tady, protože jsme tady.
Ona může být jen někdo, kdo má zájem o velmi drahé umělecké dílo.
Co tady dělám?
Je tady krásně, že?
To je.
Víš, že v Kanadě existuje sekta,
v níž ženy unášejí nevinné muže,
a když se pokusí utéct nebo jakkoliv vzdorovat,
ženy je zklidňují sexem?
To zní jako tvoje fantazie.
Podobně jako u bonobů.
- Ty dobře znáš. - Myslíš ty opice?
Jediný druh savců, kde mají samice vyšší postavení než samci.
Čím to, že když má žena poměr,
je to báječné, že si někoho našla?
Zato když má poměr muž, klátí sekretářku.
Proč jsi to dělal ty?
Když jsme se s tvojí mámou dali dohromady, byla úžasná.
Byla celá oddaná jen mně.
Pak jste se ale narodily vy a byla celá oddaná vám.
A když se na mě takhle podíval někdo jiný...
...chtěl jsem to cítit znovu.
Jsi děsné mimino.
Všichni jen chceme být milováni.
Je to únavné.
Proč?
Je únavné snažit se tě dostatečně milovat.
Vaše matka chtěla najednou začít dělat nejrůznější věci.
Měla spoustu přátel.
A vás děti.
Když se objevila Holly a zbláznila se do mě,
nebyl jsem na to zvyklý.
Takže stačilo tak málo?
Tím tě získala? Že k tobě jen obdivně vzhlížela?
Jo, a vaše máma už se mnou nechtěla nikam cestovat.
Musel jsem cestovat. Ona nechtěla.
Navrhla, ať vezmu Holly.
Holly sotva v galerii začala.
Víš, že letos umřela?
- Ne. - Umřela.
Nenapadlo by mě, že ji přežiju.
Bylo jí teprve...
...50.
Moc si na ni nevzpomínám.
Byla vtipná...
...a moc chytrá...
...a ohromně nadaná malířka.
Nestihl jsem se s ní rozloučit.
Po všem, cos nám způsobil, co to udělalo mámě,
a pak jsi s Holly ani nezůstal.
Stálo to za to?
Byla to tragédie...
...pro všechny.
Víš, kde jsme?
Střihneme to mezi těmihle dvěma.
Pojď sem. Fofrem.
Hele.
- K zemi. - No jo, fajn.
Ne, pozdě. Vstaň.
- Obejmi mě. - Cože?
Hnus.
Ble. To bylo vážně nové dno.
Hele, nemáš zač. Zabralo to.
Jsme ve válce.
Kam to jdeme?
Pan Báječný má pokoj přímo tamhle.
Určitě?
Podrž mi pár... Tu máš.
Vezmi tohle.
Nerozmáčkni to.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Podržel bys to?
Jo.
Kam teď?
Jsi v pohodě?
Paráda. Plný sil.
Pojď.
Infinity bazény jsem nikdy nechápal.
Kde sakra mají okraj? Ani netušíš.
Mám u nich strach,
že přepadnu třeba do nějakého kaňonu.
Jen...
- Moment. - Co? Co vidíš?
V pokoji je žena.
Cože? Určitě?
Určitě.
- Kam to jdeš? - Nemůžu tomu uvěřit.
Počkej!
Hned tomu zatnu tipec.
Počkej. To nedělej.
- Kde je? - Počkej.
Počkej.
Zadrž. Je to špatný nápad.
Je to tvůj špatný nápad.
A to je špatné taky. Ztiš to.
- Ztiš to ty. Není můj. - Ztiš to.
- To moje zvonění není. - Není...
Je to moje zvonění, ale můj telefon máš ty. Kde je?
- Tím to neurychlíš. - Kde je?
Kde je můj telefon?
Dej ho sem. Dělej! Dej ho...
- Ne, tati. - Pro tebe.
Chci s ním mluvit já.
Lauro?
Páni! Co...
Fiono? Co...
Nechceš to vzít?
Vteřinku.
- Čau. - Čau. Co děláš?
Jak se vede? Víš co?
Vracím se domů.
Šlo to rychle, tak už jsem odletěl.
- Mířím za tebou. - Cože? Kdy?
Budu tam tak za půl hodiny.
Co si objednat čínu?
Otevřít láhev vína?
Já nejsem doma. Děti jsou s mámou.
Takže...
A kde jsi?
No, moc se na tebe těším.
- Miluju tě. Zatím. - Ozvu se ti.
Chtělas překvapit Deana?
Tak nějak, jo.
To je tak romantické.
- Ahoj. - Ahoj.
Proboha.
On patří k tobě?
Ano. To... To je můj táta.
Pojď pozdravit, tati.
Dobrý den.
Felix Keane.
Fiona Saundersová. Těší mě.
To je kamarádka Mandy.
- Ahoj. - Ahoj.
Dean nám dal svůj pokoj.
Je krásný, má výhled na oceán a...
Chcete jít dál na drink?
- Jeden. - Vážně díky, ale ne. Ne.
My... Děkujeme.
Děkujeme. Ne, půjdeme.
- Dobře. - Zatím.
Ahoj.
Klidně zpomal. Blíží se bouře.
Já vím. Jen potřebuju vypadnout.
Proč jsi mě sem bral?
No tak, jsem na tvojí straně.
Byla jsem blbá, že jsem se sem nechala zatáhnout.
Zvorals vlastní manželství a teď poděláš to moje?
Nemůžeš nikomu dopřát štěstí?
Jsi děsnej sobec.
Už mi to můžeš říct do očí.
Řeknu.
Už mě štve, jak si všechno kradeš pro sebe,
vše musí být věčně jen o tobě a o tom, co chceš ty.
To, čím jsi nás vláčel.
Odehnals mámu.
Ohluchnout vůči hlasům žen se nedá. To snad víš, ne?
Máš dcery a vnučky,
tak koukej přijít na to, jak jim naslouchat.
Odehnals mámu.
Chceš odehnat i nás?
Je šokující, že jako tvoje dcera
vůbec dokážu mít jakýkoliv vztah,
s kýmkoliv, s kýmkoliv slušným.
Tys ani nebyl diskrétní.
Nedokázals ani být diskrétní jen ze slušnosti vůči mámě?
A vůči mně?
Víš, jaké to je, muset střežit všechna tvoje tajemství?
Pitomé teorie.
Nejsi zvíře, které postrádá sebeovládání.
Dokážeš svoje chování ovládat.
A dokážeš mluvit se ženou, aniž bys ji balil?
Už to totiž začíná být trapné.
Co se s tebou stalo?
Bývala s tebou zábava.
Třeba někdo něco změnil. Můžete se podívat? Jakýkoliv let.
Zítra ráno?
Prosím.
Je mi líto, ty lety byly zrušeny.
Můžete zkusit standby.
Dámy a pánové, věnujte pozornost aktuálním informacím
ohledně zpožděných a zrušených letů.
Děkuju.
Ahoj.
Mami!
Ahoj!
- Už jsi tady. - Díky, mami.
Pojďte, holky. Ne, do postele.
Mně se nechce.
Můžeme si promluvit venku?
Tak jo.
Co tě to napadlo? Co to bylo?
Můj táta...
Znáš ty jeho bláznivé nápady.
Přišlo mu jako dobrý nápad letět za tebou do Mexika...
...a pokud by se něco dělo, mohla bych tomu předejít.
- Proč ses mě prostě nezeptala? - Nevím.
Vím, že jsem měla. Měla jsem.
- Jo. - Mrzí mě to.
Jen jsem...
Teď prostě nejsem ve své kůži a...
Psaní mi nejde
a přijde mi, že tě moc nepřitahuju.
- Zlato... - A... připadám si děsně nudná.
No tak. Ty nejsi nudná.
Fajn. Možná trošičku.
Já o nikoho jiného nestojím.
Jenže mně přijde, žes byl všude možně, jen ne se mnou.
Pracoval jsem.
Hele, víš co? Mrzí mě to.
Promiň, jestli jsem v tobě něčím ten dojem vyvolal.
A promiň, že jsem tady teď moc nebyl.
Jen chci s tou firmou uspět.
Udělat na tebe dojem.
- Dojem na mě? - Jenom...
Ty na mě dojem dělat nemusíš.
Chci jen být dost dobrý pro tebe.
Vážně?
- Dost dobrý pro ně. - Vždyť jsi.
Moc...
Moc mě to mrzí.
Promiň.
Jsem tak hloupá. Byla jsem hloupá.
Děsně hloupá.
- Miluju tě. - Miluju tě.
Hrozně moc.
Pojď domů.
Tak ty ses fakt vydala do Mexika.
Věř mi, dovolená to nebyla.
Jsi děsný stalker.
Chceš lívance?
Ne.
Nech mě spát.
Jde ti to.
Nádhera. Jsi skvělá.
Aspoň jsme to rozlouskli, ne?
A možná jsem se dopustil pár chyb.
Až budeš chtít příště trávit čas společně, stačí jen říct.
Dobře, chci. Co tohle?
QE2 odplouvá v pět. Pořád to stihneš.
Mám apartmá princezny Margaret.
Krapet moc květované, ale moc pěkné.
Jídla, co sníš, pití, co vypiješ,
a je známý fakt, že na lodi na otevřeném moři se dá pít mnohem víc.
Můžeme se jen nalodit
a zjistit, kolik vydržíme bez pádu přes palubu.
Zní to prima, ale nemůžu.
Máš vlastní dobrodružství.
Brzy nashle, holčičko.
Měj se, tati.
Měj se.
Tak jak ti jde psaní? Kolik jsi dnes zvládla stran?
Jsem na straně 64.
Pěkně.
Jen teď úplně nevím, co dál.
Ty to vyřešíš.
Aspoň víme, že bys mohla napsat dobrou detektivku.
Nebo ne tak dobrou.
Neskutečné.
Tu máš.
Něco pro tebe mám.
Zbytek tvého dárku k narozeninám.
Snad ti udělá radost.
Promiň, netušil jsem, že rytí potrvá tak dlouho.
Jsou krásné.
Jako ty.
Moc ti na zápěstí sluší.
Vypadají skvěle.
Líbí se mi.
Děkuju.
Všechno nejlepší, lásko.
Děkuju.
Překlad titulků: Ondřej Kavka