Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Od 1970-ih,
igramo i videoigre.
Igramo ih nasamo, u grupama, a uključuju i mentalne i fizičke aktivnosti.
Igramo radi odmora, pobjede ili učenja.
Neprestano se razvijaju.
Danas se roditelji i djeca suočavaju s golemim izazovima
u svijetu u kojem je internet promijenio način komunikacije i naše odnose.
U svijetu u kojem videoigre mijenjaju način na koji se igramo.
Nismo znali što nam predstoji
pa smo razmatrali što bi moglo biti opasno.
Pronalaženje igara mu je opsesija.
Ne želite da vam dijete čita knjige 12 sati dnevno.
Ni da se cijeli dan penje po drveću.
Žive u povezanom svijetu kao u Matrixu.
Djeci treba slobodno vrijeme i odmor.
No pitanje je kad to prelazi granicu.
Ne možemo regulirati nešto što ne razumijemo.
Svijet je danas takav.
Ne žele znati da igra djevojka.
Pobjeđuješ, šutiraš nogometnu loptu. Osjećaš se kao da to fizički činiš.
Samo je želio uspjeti u tom virtualnom svijetu.
E-sport je e-sport, a igre su igre.
Društvu novi mediji uvijek predstavljaju problem. Naučimo nešto iz toga.
Prijelaz s mehaničke i analogne tehnologije
na digitalnu elektroniku
donio je revoluciju koja mijenja način našeg života.
Kao nikad prije.
Sve je počelo 1940-ih i 1950-ih,
kad su znanstvenici razvili prva računala.
Neka od tih računala
mogla su igrati igre poput šaha, dame ili igre OXO,
križića-kružića koji je razvio britanski profesor Alexander Douglas.
G. 1958. William Higinbotham razvio je Tenis za dvoje,
igru za osciloskop, analogno računalo,
koja je prethodila igrama poput Ponga.
Svemirski rat! borbena je videoigra nastala na MIT-u 1962. godine.
Smatra se prvom videoigrom
jer se može igrati na različitim računalima.
Videoigre su postale komercijalno dostupne tek s Pongom.
Najprije smo imali arkade pa kućne konzole.
Magnavox Odyssey bio je prva kućna konzola.
DIREKTOR
Obitelji koje puste televiziji na volju…
REKLAMA ZA MAGNAVOX, 1972.
…ne mogu birati kako će se zabaviti.
Dok oni koji žele da televizor sluša njih,
zabavljaju se uz Odyssey,
elektroničku igru budućnosti.
Onda su uslijedila razna izdanja igre Pong i Atarijeve igre.
Zatim su računala preuzela tržište.
Imali ste Commodore 64, Nintendo Entertainment System
pa Sega Master ranih 80-ih.
To je bila revolucija jer si igre mogao igrati doma.
Nisi morao u igraonicu.
Prijelaz s igre nasamo ili lokalno omogućila je tehnologija.
U ranim danima SEGA-e
postojao je dodatak za povezivanje s internetom
i ograničenu igru s drugima.
Izradili smo MUD.
Nije bio sveobuhvatna virtualna stvarnost
kakvu smo željeli jer su računala bila preslaba.
S napretkom tehnologije i širenjem interneta na kućanstva,
uz PlayStation Network i Xbox Live,
kao i niz računalnih igara,
ljudi su dobili poslužitelje, čekaonice i predvorja
na koje se svi povezuju putem interneta.
I ondje pronađeš druge igrače.
To je bila revolucija. Nisi morao poznavati druge igrače.
Mogao si samo čekati da igra počne,
da se netko pojavi.
Dolaskom interneta i brze veze od kuće,
djeca i mladi počeli su provoditi više vremena igrajući videoigrice.
Nekim roditeljima ta je digitalna tranzicija problem
i teško razumiju potrebe i interese svoje djece,
kako se igraju i što ih veseli. Novi svijet u kojem žive.
Koji kurac?!
Razvoj internetskih igara, uz razvoj društvenih mreža…
SOCIOLOG, SVEUČILIŠTE U ESSEXU
…doveo je do razvoja tzv. gamerske kulture,
uz šire trendove okupljanja fanova
i razvoja participativnih medija, pri čemu sudionici stvaraju sadržaj.
Stvaraju internetske igrice, ali i čitave virtualne zajednice.
Vidimo na YouTubeu, Twitchu i sl…
DIZAJNER IGARA
…kako ljudi preko videoigara dopiru do nevjerojatno široke publike.
Mladima su videoigre sjajna tema za razgovor.
Odmalena sam volio igrati igrice.
To mi je pomoglo otvoriti i druge teme…
TVORAC INTERNETSKIH SADRŽAJA
…i povezati se s publikom
ne samo kao vlogger.
Nekad sam povremeno igrao igrice.
TVORAC INTERNETSKIH SADRŽAJA
Ali sad sam usredotočen na komične skečeve i videe.
Htio sam se početi baviti svojom strašću, nečim posve novim.
Dnevno se putem interneta prenosi više od 500 000 igara uživo,
a prati ih 15 milijuna gledatelja širom svijeta.
-Uključila si grijanje, budalo! -Znam, kvragu!
Zašto si uključila grijanje? To nema smisla, jebemu!
Majko mila!
Pobogu! Sad tu govori bedastoće…
Oštetit ćeš pod!
Bože!
Kad djecu prekinete dok igraju videoigre,
reagiraju agresivno.
I to osobe koje inače nisu takve.
PISAC I STRUČNJAK ZA BRENDIRANJE
Često djecu muče druge stvari
i pretjerana igra je simptom, a ne glavni problem.
Jebote!
Pa vi ste tako…
Zašto?!
Bacio sam kontroler, odbio se od poda.
Gumb L1 završio je pod stolom.
MADRID, ŠPANJOLSKA
Joystick se strgao.
Čini se da se nešto u njemu strgalo.
Kad ga ovako mičeš, zvuči kao maraka,
kao da se unutra nešto strgalo.
Kad kažem da je dosta, on kaže, „Samo malo.”
To „samo malo“ traje i sat vremena.
ARHITEKTICA I MAJKA IGRAČA VIDEOIGARA
Naljuti se i ode u svoju sobu.
Mami nije smetalo što igram, ali nije željela da igram previše.
Nju igre nisu zanimale jer nije odrasla s njima.
PROFESIONALNI IGRAČ
Nije ih igrala.
Nismo vidjeli ništa loše.
Ja sam bio dijete, nisam ni mogao, ali nisu ni roditelji.
BIVŠI OVISNIK O VIDEOIGRAMA, NIZOZEMSKA
Nismo znali da mi mogu naštetiti.
Tata je govorio da prestanem. Ali morao sam igrati.
Nije to razumio.
Pronalaženje igara mu je opsesija.
Ne dopuštamo mu da igra radnim danima jer mora puno učiti.
Moja mama kaže da je to jako loše,
ali ako ne igram radnim danom, želim igrati vikendom.
MADRID, ŠPANJOLSKA
Nemamo mnogo razloga kriviti djecu,
a ni roditelje.
Treba prepoznati u kakvom to okruženju djeca žive.
Obiteljski život promijenila je tehnologija…
NOVINARKA I STRUČNJAKINJA ZA DIGITALNO OBRAZOVANJE
…i to kako se djeca zabavljaju.
Roditelji su zabrinuti
zbog siline informacija da su igrice opasne,
zbog toga koliko vremena djeca igraju igre i utjecaja igara na život njihove djece.
Mogli bismo reći da to ima elemente moralne panike.
Ako pogledamo u prošlost,
nastala je panika kad su mlade djevojke počele čitati romane u 18. i 19. stoljeću
jer tako provode vrijeme, a to je loše.
No igrice su bitno drukčije.
PSIHOLOGINJA
U društvenoj interakciji.
Kod romana i radija, ona je jednosmjerna.
Ali ovdje imate i element komunikacije, koji roditelje može zabrinuti.
Ne znaju što im djeca gledaju, s kim razgovaraju, koga susreću.
Ta je briga opravdana.
Kako te roditelji čuvaju?
KAMPANJA
Moja mama kaže: „Ne trči sa škarama.”
Čuvaju me od pauka.
Uvijek pogleda ispod kreveta.
Imam štitnike za koljena i laktove, a i kacigu.
Ne postoje vampiri koji kradu odjeću.
Mama me tjera da vežem pojas.
„Prije nego što prijeđemo cestu, moraš me primiti za ruku.”
Mogao bi me udariti auto.
Boljelo bi.
Mama me tjera da nosim štitnik za zube dok igram hokej
jer su zubi jako važni.
Moram ih držati za ruku kad čekamo u redu
da me netko ne otme.
Stranci su opasni!
Kako te roditelji štite na internetu?
Ne znam.
Želimo educirati roditelje, stručnjake, a i cijelu industriju,
kako bi mogli štititi djecu na internetu.
Djeca mogu naići na neprimjeren sadržaj, sadržaj koji nije primjeren njihovoj dobi.
Postoji i opasnost od zlostavljanja. Djeca na internetu komuniciraju.
Kolege ih mogu isključiti iz grupnih razgovora.
Netko ih može predstaviti u negativnom svjetlu,
a prijeti im i verbalno nasilje.
Podatke o zlostavljanju uvelike prikupljamo putem upitnika.
Ono je u drugom planu i teško ga je istražiti.
Tko je za to odgovoran?
Roditelji? Pružatelj internetskih usluga?
Onaj tko razvije aplikaciju? Tko je odgovoran?
Ne možete samo isključiti mobitel ili izbjegavati internet.
To je kao da kažete nekom da ne komunicira.
Odrasli su na internetu. Igre su igrali već na maminu mobitelu.
RADIJSKI VODITELJ
Ili PlayStationu, opet na internetu.
Rodili su se u svijetu koji je povezan kao u Matrixu.
To je tako i to žele.
To je digitalna verzija dodavanja lopte,
a uvijek se imate s kim igrati.
Pripremite se
za nešto što još niste vidjeli.
Zaista jedinstveno iskustvo.
Zakoračite u novi svijet igara.
U igraći autobus!
Dođemo pred nečiju kuću i organiziramo tulum.
Imamo virtualnu stvarnost. Možete igrati Just Dance,
pri čemu se natječete tko najbolje pleše.
Možete igrati Pop Star i pjevati u mikrofon.
Možete igrati zaista razne videoigre.
Birate od Xboxa do PlayStationa.
Autobus je dupkom pun sjajne zabave.
Dobar mi je Minecraft. A i FIFA.
Fortnite.
Ghost Recon.
Mario Kart, FIFA, Clash Royale.
Neobično je što je to autobus.
Vlada sjajna atmosfera.
Jer svi sjede jedni pored drugih i istovremeno igraju videoigre.
Katkad mi mama ne dopušta da toliko dugo igram.
Djecu to jako veseli, a igraju samo nekoliko sati.
Ne igraju cijeli dan, a poslije mogu uslijediti sportske igre, roštilj.
Igrice su tek jedan dio dana, tek dio proslave rođendana.
Prilikom rezervacije pitala sam igra li svatko sam.
Rekli su da ne, interaktivno je.
Kad igraju igre, razgovaraju o tome što rade.
Kad su djeca kod kuće, roditelji rade druge stvari, na poslu su.
Igraju videoigre, svatko je sam.
Ali na ovakvoj zabavi komuniciraju i poslije, kad su kod kuće,
umjesto da su u raznim sobama, bit će u istoj i družiti se.
Želim da se svi uključe
i ako se svi zabavljaju, ja zadovoljan.
Kad završimo, spakiramo se, kažem „pa-pa“ i krećem dalje.
Danas nešto više od polovice stanovništva Zemlje ima pristup internetu
i internetske igre teško je igrati u nekim ruralnim i izoliranim područjima.
El Hierro malen je vulkanski otok uz afričku obalu Atlantskog oceana.
Ovo je bilo djedovo imanje.
A ova herojska kultura raste na strmoj padini. Nagib je 70 %.
Obitelj mi je usadila strast prema vinu i trudimo se nastaviti tradiciju.
G. 2011. podmorski vulkan Tagoro eruptirao je blizu otoka.
Otok je aktivno područje.
Imamo podmorski vulkan.
Ljudi su se prepali. Turisti su prestali dolaziti.
Mnogi su bankrotirali.
VINAR I OTAC IGRAČA
Kad se Cristian rodio, preplavila su nas prva računala.
MAJKA IGRAČA VIDEOIGARA
Sva su djeca željela dobiti Nintendo 64 i Game Boy.
Kad je bio mali, dok mu je brat igrao Marija,
Cristian je imao dvije godine
i već je pokazivao televizor i govorio „Mario”.
Nikad nisam imao računalo, a oduvijek olim igrice za mobitel.
Prije Clash Royalea igrao sam igre na telefonu.
PROFESIONALNI IGRAČ
Na mobitelu sam imao i emulatore za Nintendo 64.
Na izoliranom smo otoku
i imali smo puno problema sa signalom.
Uvijek je tražio mjesto s dobrom vezom.
Na početku sam se mučio.
Par dana ne bi bilo interneta i nisam mogao igrati.
Kao roditelji, naravno da smo se brinuli
jer je satima na mobitelu igrao igre,
Otac bi ušao u sobu i pozvao me na ručak,
a ja bih rekao neka pričeka. A on bi odvratio da odmah dođem.
Rekao sam da igram, ali oni nisu razumjeli internetske igre.
Ne možeš prekinuti.
Igraš protiv nekog u stvarnom vremenu.
Često bi mi uzeli mobitel.
Morao sam položiti ispite da mi ga vrate.
Kako je odrastao,
bilo nam je sve teže reći mu da nam preda Game Boy
ili da ga isključi.
No nastavio je igrati. Sve više.
Sjećam se toga dana, bili smo doma, večerali,
i sin nam je rekao da nam mora reći
da igra igricu i da mu to može postati karijera.
Nama se to činilo nemoguće.
„Hoće li te prijaviti?” „Da, dobit ću i plaću, a plaćat će i doprinose.”
Dobio je službenu košulju i mobitel i tad smo počeli vjerovati.
Igrao je za dva španjolska kluba,
a onda je počeo spominjati da će možda morati u Los Angeles.
Cristian je za Team Liquid igrao na svjetskom kupu u Clash Royaleu.
Igrali smo polufinale.
Tata mi je rekao da za mene navija cijelo selo.
Neki ne razumiju igru,
ali ovdje su, uz njega.
Možemo navijati na nogometnoj utakmici, a ne poznajemo igrače.
No znamo da je cilj da lopta uđe u mrežu.
Ne znamo što Cristian točno radi,
ali kad podigne ruke jer je pobijedio,
svi smo uzbuđeni.
Kanariooo pobjeđuje!
Šest uzastopnih pobjeda za Team Liquid!
Dva na dva!
Postao je profić. Od toga živi.
Mislim da je najvažnije da radi ono što voli.
Ima posao koji ga čini sretnim,
koji ga ispunjava i na kojem zarađuje. To je to.
Kad ga ljudi vide u vijestima,
misle da bi trebali dopustiti i svojoj djeci da igraju videoigre.
Kažu: „A mi svojima nismo dopuštali.“
No to je samo još jedna mogućnost.
Nisam znao što da radim s 18 godina. Dobio sam ovu priliku,
volim ovaj posao i pokušat ću ovdje ostati.
Naš kvart obilježava niska razina obrazovanja i veliko siromaštvo.
Ljudi su nam najvažniji resurs.
Možemo stvarati projekte koji će pokazati…
AKTIVISTICA I STRATEG URBANOG RAZVOJA
…da ovdje nije sve tako crno.
Majora je vodila projekt uključivanja mladih u softversku industriju.
Održali smo mnogo turnira u videoigrama da upoznamo talentirane sugrađane.
Kako bismo drukčije?
Da smo nekome i pristupili i ponudili mu programerski posao,
ta osoba, čak i da ima potrebne vještine,
iz niza razloga ne bi imala hrabrosti prihvatiti posao.
Uvidjeli smo da su turniri u videoigrama izvrsna prilika da upoznamo susjede,
zaposlimo ljude, a i gradimo zajedništvo.
17 SRPNJA 2014.
Molim vas, ostavite me na miru!
Posljednji put vam kažem, dosta!
-Samo malo. -Ne diraj me.
Ne diraj me.
Majku mu!
Ne mogu disati.
ERIC GARNER UMRO JE DVA SATA POSLIJE
To je velika tragedija.
I još jedan primjer
koliko bespotrebne sile policija primjenjuje protiv crnaca.
Gušenjem je prekršio zakon. To neće proći samo tako, kao niz drugih slučajeva,
u kojima su policajci koji jesu bili krivi prošli nekažnjeno.
Mislim da je sve, posebno u New Yorku,
to jako uzrujalo u svakom smislu.
Naše ulice! Čije ulice?
Ne mogu disati!
Bojali smo se strašnih incidenata,
nasilja između policije i građana.
Pitali smo se kako možemo okupiti susjede.
Odlučili smo organizirati turnir u videoigri Call of Duty.
Policija je pristala u tome sudjelovati.
Iskoristiti tu priliku da pokaže da se s njima može razgovarati i igrati.
Nismo znali kako će to izgledati.
Policajci su igrali videoigre s mladićima, prije svega.
Crncima i Latinoamerikancima. I družili su se.
Videoigre nisu ni blizu opasne koliko mnogi misle da jesu.
I mogu se upotrijebiti u pozitivne svrhe.
Bilo je manje nasilja, i onog policijskog, nakon presude u slučaju Garner.
A to smo postigli uz vrlo mala sredstva.
Održali mir.
Moramo zaustaviti veličanje nasilja u društvu.
To uključuje i odvratne, jezive igrice
koje danas mnogi igraju.
Problematičnoj mladeži
kulturni sadržaji kojima se slavi nasilje danas su prelako dostupni.
Danas je vrlo česta pojava, pogotovo u medijskom narativu,
da se nasilje pokušava povezati s videoigrama,
a da se zažmiri na siromaštvo, probleme mentalnog zdravlja,
društvenu marginalizaciju i sl.
Tko ne odraste uz videoigre,
često vjeruje da postoji poveznica između nasilnih igara i nasilja.
Imamo mlade koji igraju vrlo nasilne videoigre
i ljudi misle da su one uzrok nasilju.
No naši podaci to ne pokazuju.
Kad govorimo o računalnim igrama i nasilju,
s jedne strane imate vrijednosnu pristranost,
prema kojoj igrači nasilnih igara navodno postanu nasilni.
Dok prema selekcijskoj pristranosti nasilnici biraju te igre.
Ako pročitam romantičan roman, hoću li postati romantičan?
Ili čitam romantične romane jer sam romantična osoba?
Što je istina?
Longitudinalna istraživanja jasno ukazuju na potonje.
Pritom analiziramo osobe na početku studije pa za nekoliko godina
da vidimo jesu li nasilniji. Nisu.
Nasilni su oni koji su otpočetka bili nasilni.
To ne znači da igre ne mogu izazvati nasilje.
Naravno da mogu.
Jednako kao što televizijske vijesti i filmovi mogu izazvati nasilje,
a i politika.
Svašta uzrokuje nasilje, pa i igre, ali to je prilično rijetka pojava.
Ljudi koje računalne igre zabrinjavaju,
a nisu ih igrali, umrijet će.
Od starosti.
Svatko tko je živ, a igrao je računalne igre,
zna da ne izazivaju nasilje. Ni oni ni prijatelji nisu postali nasilni.
„VOJSKA TREBA TEBE I TVOJU SNAGU” KAMPANJA BRITANSKE VOJSKE
Užas. Cijelu noć igra.
Snaga.
Ne podcijeni je.
Posvećenost!
Spremni? Idemo!
E to nam treba!
TVOJA TE VOJSKA TREBA
Britanska vojska obraća se igračima videoigara kampanjom
u kojoj navodi da možda imaju vještine potrebne u vojsci.
Vojska želi pokazati da vidi potencijal
koji nadilazi stereotipe o milenijalcima i generaciji Z.
Svijet zabave i videoigara…
TVORAC SADRŽAJA
…nudi i razne profesionalne prilike.
Videoigre su dio kulture. I ta industrija nudi poslove djelatnicima u kulturi.
DIREKTOR (AEVI)
Filmašima, glazbenicima, književnicima.
Proizvodnja igara…
VODITELJ PROGRAMA (ESAT) VALENCIA, ŠPANJOLSKA
…sasvim je nešto drugo od igranja.
Uzevši to u obzir, ako znate mnogo o igrama,
ta se vještina može primijeniti pri izradi igara.
Ali da biste razvijali igre, morate biti izvrstan programer
ili inženjer.
Ili pak izvrstan umjetnik.
Ili izvrstan glazbenik, primjerice.
Johnnyju je dijagnosticiran govorni i jezični poremećaj
kad je imao četiri godine.
U školi je bilo teško.
Osjećao se drukčijim.
JOHNNYJEVA MAJKA
I nije mogao pratiti nastavu.
Zbog upale srednjeg uha imao sam problema sa sluhom.
SKLADATELJ
Čuo je kao da je pod vodom.
Dakle, prigušeno.
Djeca su ga donekle isključila iz društva. I zlostavljala ga.
Johnnyju nije bilo lako.
OPERACIJOM MU JE POBOLJŠAN SLUH
Kad se probudio nakon operacije, bilo je kao da se našao u novom svijetu.
Kad je shvatio da dobro čuje…
Sjećam se njegova izraza lica.
Kao da se probudio u posve drugom svijetu.
Volio se igrati s prijateljima, ali volio se i povući u samoću.
Onda je igrao igrice.
I to naveliko.
Izašao je Mario.
I ta jednostavna igrica s malim Talijanom
koji samo skače gore-dolje i udara zidove…
Glazba je bila nevjerojatna.
Čisti MIDI, vrlo retro zvuka…
Ali nekako te tjerala da igraš i igraš.
Oduvijek su ga privlačile igre koje su bile nekako glazbene.
Kad je imao devet, kupili smo mu bubnjeve.
Odrastao sam uz Ratove zvijezda
i sjećam se glazbene teme Lukea Skywalkera.
Kad zasvira, digne te.
I osjećao sam se kao da sam dio svega toga, povezan s glazbom.
I da mogu postati lik kojeg prati.
To mi je posve promijenilo život.
Znao sam da se time želim baviti.
Želim pisati glazbu koja priča neku priču.
Skladanje za igrice otvorilo mi je i vrata filma i televizije.
Nema velike razlike između glazbe za film, televiziju i igre.
Jednostavno treba stvoriti zvučnu kulisu priče.
Kad dobiješ ideju za koncept glazbe,
s kolegama se otisneš na dugo putovanje
i stvarate glazbu kako gradite igru.
Kreneš u to da pobjegneš od stvarnosti,
od događaja u stvarnom svijetu,
radi pustolovine.
A glazba te u nju povede.
Većinu je učinio sam, svojim snagama.
Može postići sve što naumi. I postiže.
Jako sam ponosna na njega i volim ga.
Tata mi je kupio… Mislim da PlayStation.
Bila je to FIFA 98.
Igrao sam i nogomet.
Napredovao sam, možda sam mogao postati profić.
PROFESIONALNI IGRAČ FIFA-E, NIZOZEMSKA
Ali teško sam ozlijedio gležanj.
i počeo sam puno više igrati virtualni nogomet.
Igrao sam u Las Palmasu, ozlijedio koljeno i prestao.
PROF. IGRAČ FIFA-E
Utjehu sam pronašao u FIFA-i na konzoli.
PROF. IGRAČ FIFA-E
Otišlo mi je koljeno: ligament i meniskus. I kraj igre.
Otac je htio da igram za Ajax,
no sad sam u Fortuni Sittard.
Rekao mi je: „Ako misliš da možeš, ako ti je to san, samo naprijed.“
Svjetski kup u FIFA-i održava se svake godine i sve je popularniji.
Više od 20 milijuna igrača širom svijeta pokušava se kvalificirati u finale,
a sve prati više od 47 milijuna gledatelja.
Digitalne utakmice počinju se igrati uz one fizičke.
Između klubova u ligama i nacionalnih momčadi.
Sa španjolskom reprezentacijom išli smo u Norvešku i Švedsku.
Oni su igrali nogomet, a mi e-sport.
Bilo je to vrlo dirljivo i važno. To približavanje nogometa i videoigara.
Nova generacija voli nogomet, no luda je za videoigrama.
Mnogo djece koja igraju League of Legends ne vole nogomet.
Neprihvatljivo im je da utakmica od 90 minuta može završiti neriješeno.
DIREKTOR (MRE)
U League of Legends, u 30 minuta ubijaju zmajeve,
bore se protiv moćnih čudovišta i protiv drugih igrača.
Sve vrvi akcijom.
Veliki izazov za klubove i lige jest e-sportaše učiniti saveznicima.
Da ne ide svatko svojim putem.
U industriji videoigara danas imamo dva trenda.
Jedan je free-to-play.
Te igre možete igrati besplatno, a onda imate opciju kupiti razne sitnice.
Postoji i izopačeni oblik tog modela, tzv. pay-to-win,
pri čemu moraš platiti da bi bio bolji.
FIFA se temelji na modelu pay-to-win.
PROF. IGRAČ
Moraš platiti da bi se natjecao.
U igri su omotnice s karticama,
a da ih otvoriš, moraš platiti. Pravim novcem.
Ako imaš sreće, dobiješ dobre igrače. Ako nemaš, onda prosječne.
U videoigrama kockanje je već godinama problem.
NOVINAR
Dodatno se pogoršao tim tzv. škrinjama s plijenom.
Proizvođači ih nazivaju iznenađenjem.
što je eufemizam za činjenicu da ne znate što kupujete.
U igri možete naići na sanduk,
a vi plaćate u nadi da vas čeka nešto izvrsno.
Na primjer, nova koža ili nova vrsta oružja.
Platite i gledate kako se to čudo vrti poput automata za igre na sreću.
Na kraju nešto iskoči. Možda to želite, a možda i ne.
Ako ne dobijete što želite, pokušat ćete opet. Pa opet.
Neki potroše na stotine i tisuće u pokušaju da dobiju što žele.
Te igre mogu igrati već 12-godišnjaci.
RAVNATELJ SVJETSKE AKADEMIJE E-SPORTA
Čim imate te sanduke s blagom, te bi igre trebale biti samo za odrasle.
Osim toga, treba ih oporezovati ne kao videoigre, nego kao igre na sreću.
Proizvođači videoigara moraju zaraditi.
No ne morate obmanjivati ljude
kako bi igrali igre iz psiholoških povoda.
Zbog ovisnosti, uvjetovanja i sl.
Igre treba igrati jer su zabavne.
Industrija si mora osvijestiti što čini.
Naravno, moraju zaraditi.
DIREKTOR KLINIKE ZA MLADE, NIZOZEMSKA
Milijunima tinejdžera i mladih igre život čine boljim,
ali ne smijemo zažmiriti na loše posljedice.
Vrlo su ozbiljne.
Tisuće klinaca imaju problema.
Nizozemska klinika „Yes We Can Youth Clinics“
liječi mlade ovisnike o videoigrama.
Uvijek sam se osjećao odsječen od obitelji i prijatelja.
Igre su mi pružile utočište, olakšanje.
Ništa me u životu nije toliko radovalo.
U jednom trenutku…
VINIJEV OTAC
…uvidiš da igra kako bi se maknuo od svega.
Odbijao sam izaći iz sobe.
Bojao sam se druženja, nisam znao kako se družiti.
Osjetiš…
koliko je problem ozbiljan kad prestanete razgovarati.
Kad više ne možete komunicirati.
Poricao sam to.
Sve sam pripisivao tjeskobi i depresiji.
Razgovarao sam s tatom i pitao me što se zbiva.
Rekao sam da ne znam.
Ali da znam da više ovako ne mogu.
Da me nešto pritišće i da se osjećam bespomoćno.
Najprije si moraš priznati da imaš problem.
PSIHOLOG
I da ga ne možeš sam riješiti.
Većina je djece svjesna problema,
ali pokušavaju ga riješiti na način na koji to ne ide.
Netko počne uzimati kokain, netko počne piti alkohol,
netko se reže, samoozljeđuje
ili izolira i, dakako, puno igra videoigre.
Do 15, 18 sati dnevno.
Pretjerana igra postaje poremećaj…
BIVŠI RAVNATELJ ODJELA MENTALNOG ZDRAVLJA SZO-A
…kad se ne može kontrolirati.
Unutarnji mehanizmi kontrole oslabe.
Također, igri se daje prioritet
pred drugim životnim aktivnostima.
Prestaneš ići u školu, u sportski klub,
više se ne družiš s obitelji i prijateljima.
Igre ti zavladaju ti životom.
Umjesto da se pitamo koliko igramo videoigre, važnije je pitati zašto.
Zašto igramo videoigre?
Odnosno, igramo li videoigre jer to želimo.
Je li to izbor.
Ili osjećamo da jednostavno moramo igrati.
Osjećamo li određenu prisilu, opsesiju.
Isprva sam mislio da igram jer sam depresivan i anksiozan.
Stalno sam bio uznemiren.
No poslije sam doznao da sam ovisan.
JEDNAKI SMO, DAJEMO KOMPLIMENTE, OPRAŠTAMO, ISPRIČAVAMO SE
Kad se počnu osjećati dovoljno sigurno,
počnu dijeliti stvarne probleme, traume…
ISKRENI SMO
…strahove, depresiju itd.
Suočavamo se sa svime time kako bismo promijenili ponašanje.
Izvukao sam se, nema više igrica.
Zatražio sam od roditelja da mi uzmu računalo, konzole, sve.
Poslušao je savjete.
Mnogo ovisi o vlastitoj volji, odlučnosti,
a mislim da je čvrsto odlučio.
Ako tinejdžerima i mladima igra ne šteti,
recimo treniraju 40, 50, 60, 70 sati tjedno,
kako bi otišli na natjecanje zaraditi ili se dodatno usavršiti,
po čemu se razlikuju od nogometaša?
Ja ne vidim razliku.
Nikad nismo liječili dijete koje se bavi e-sportom.
Nijedno.
Jer se tu djecu obučava, imaju trenere.
Možda ih i roditelji motiviraju, pomažu im.
Oni drugi, oni izolirani,
o kojima ne slušate, koje ne vidite, e oni su non-stop na internetu.
Signal za uzbunu je ne znati što vam dijete radi,
koje igre igra, koliko dugo.
Ljudi često imaju iskrivljenu sliku o igrama,
mnogo roditelja ne zna kako odgajati djecu.
PREDSJEDNIK ZAKLADE ODGOVORNA IGRA
Kako inkorporirati videoigre u život.
Nema pravih dokaza
da videoigre i tableti imaju negativan utjecaj na razvoj djeteta
ili djetetova mozga.
Stjecanje nove vještine obogaćuje.
NEUROPSIHOLOG
No igru treba vremenski ograničiti.
Koliko vremena dijete provede s tabletom ili u igri?
Treba ga ograničiti.
Ako djeca previše igraju videoigre,
ne bave se drugim aktivnostima koje su nužne za njihov razvoj,
poput igre s drugom djecom, interakcije s predmetima, sporta.
Roditelj se mora pobrinuti da dijete sve radi umjereno.
Ne želite da vam dijete čita knjige 12 sati dnevno.
Ni da se cijeli dan penje po drveću.
Problem je sjedilački način života. Ne samo nebavljenje sportom.
ODJEL ENDOKRINOLOGIJE I PREHRANE
Nego sjedimo i kad igramo videoigre, gledamo serije
ili satima radimo za stolom bez prestanka.
Sve to negativno utječe na naše zdravlje.
U jednom razdoblju bio sam jako loše.
Bilo mi je teško osjetiti bilo kakvu radost u životu,
imalo sam problema kod kuće, a i probleme sam sa sobom,
do mjere da mi je dijagnosticirana klinička depresija.
Bilo mi je jako teško ujutro ustati iz kreveta.
Pomišljao sam na samoubojstvo i sl.
Imao sam gomilu problema.
Mislim da me danas ne bi bilo da nije videoigara
i ljudi koje sam preko njih upoznao.
Kad sam ga upoznao, bio je jako mlad.
Imao je 15, 16 godina.
Ali uvijek je bio nasmijan.
PROF. IGRAČ
Uvijek spreman na zabavu i smijeh.
Uživa u videoigrama.
Jako je posvećen kad igra.
Sav presretan.
U New Yorku, u ovom kvartu,
nije bilo trgovine računalnim igrama ni išta slično.
Ali našao ju je u New Jerseyju.
GEORGEOV OTAC
Rekoh, budući da se ne bavi sportom,
bilo bi dobro da se u nečem natječe
da razvije više samopouzdanja.
Jednom tjedno vodili smo ga onamo.
Petkom.
I onda je uslijedilo prvo natjecanje.
Prvo natjecanje uživo.
Bio je jako povučen, jako tih.
Ali što je više putovao, to se više otvarao.
Imao je više vjere u sebe
i ja sam ga poticala
jer je zaista izvrstan igrač, divna osoba.
Mi smo kao obitelj. Oni su mi druga obitelj.
Uvijek me pita kako sam
i puno mi pomaže.
Mislim da će taj odnos i dalje rasti.
Od djetinjstva sam igrao autoutrke.
To su mi bile omiljene igre, a za to je kriv moj otac.
Počeo sam se baviti kartingom kao svatko tko sanja o Formuli 1.
Moj je brat završio u Formuli,
ali ja nisam mogao i ostao sam u kartingu.
PROFESIONALNI VOZAČ UTRKA MADRID, ŠPANJOLSKA
Tražio sam videoigru koja je simulator
kako bih se osjećao kao pravi vozač.
Život mi je promijenio Gran Turismo 5 Prologue.
G. 2008. ukazala mi se prilika
da se kvalificiram za Utrku 24 sata Dubaija.
Pravu utrku u pravom autu.
Sve je počelo ondje. Kvalificirao sam se.
Bio sam pod pritiskom da dokažem da sam vozač
koji je pobijedio 25 000 ljudi i suočiti se s posljedicama.
Ondje sam predstavljao sve igrače koji su se borili da ostvare svoj san,
da postanu profesionalni vozači. A eto mene ondje.
U kombinezonu, s kacigom, okružen s 30 ili 40 auta.
Moraš se dokazati.
Prijelaz s vožnje u simulatoru, na ekranu, na televizoru,
na trkaći auto sa stvarnim suparnicima
golem je skok.
Situacije u kojima se ne možeš naći u simulatoru u autu ne možeš izbjeći.
Tu je i faktor rizika. Riskiraš život.
U simulatoru možeš razbiti auto, pritisneš „Restart“,
dobiješ novi auto i nikome ništa.
Bilo je to ostvarenje sna, ali želio sam više.
UTRKA 24 SATA LE MANSA, FRANCUSKA
Tom Kristensen, kralj Le Mansa, vozač s najviše pobjeda na toj utrci,
došao je na moju prvu utrku ondje i pitao…
„Lucas, jesi li ti onaj od videoigara? A sad si ovdje? Je li to istina?”
Rekoh mu da jest.
Bio sam oduševljen.
Imao sam samo 23 godine,
a Tom Kristensen prišao mi je da o tome razgovaramo.
Vozeći za Nissan, Lucas je dvaput dospio na pobjednički podij utrke 24 h Le Mansa.
To je nevjerojatan osjećaj. Ovo mi je najbolji dan u životu.
Moja obitelj nije mogla vjerovati.
Ali mojeg oca jako je dirnulo što me vidi ondje.
Kao i sve.
Nevjerojatno je što, nakon tri godine videoigre,
možeš sudjelovati u najprestižnijoj utrci na svijetu.
Stekao sam mnogo prijatelja u kartingu
i oduševljeni su što se 20 godina poslije utrkujem zahvaljujući videoigri.
Dok su oni godinama ustrajali u kartingu,
u formulama, u pravoj konkurenciji,
meni je Gran Turismo bio prečica.
Mislim da je to prekretnica za simulaciju.
Sad mnogo mladih kroz nju pokušava ostvariti svoje snove.
MADRID, ŠPANJOLSKA
Yagu je sa šest mjeseci dijagnosticiran rijedak i agresivan oblik raka.
Isprva smo pomislili da je to greška.
Rekli su mi da su počeli s liječenjem, ali da nije pomoglo.
Naprotiv, bolest je napredovala.
Proširila se na kosti, moždinu, crijeva.
A onda su mi rekli da ne znaju što bi s Yagom.
Saznala sam da u Dječjoj bolnici u Bostonu
liječnik provodi klinička ispitivanja.
Bolest je zaustavljena, ali uništila mu je imunološki sustav.
To je bio sljedeći hendikep.
Yago je bio potpuno izoliran.
Sav bespomoćan. Svaki virus mogao ga je ubiti.
Bio je u sobi od četiri četvorna metra, u krevetu.
Kao majka, morala sam nekako animirati svoje dijete
jer nije mogao spavati 24 sata dnevno.
Ravnatelj Juegaterapije predložio je da Yagu damo konzolu da se njome igra.
Da potaknemo njegov razvoj igrama.
Igrama pamćenja, slagalicama, igrama sa životinjama,
Jer da Yagu treba stimulirati mozak.
Važna je kreativnost, odlučivanje o tome što će se dogoditi u igri,
kamo želiš ići, koju razinu igrati…
PSIHOLOGINJA
…s kojim se superjunakom boriti…
To je pustolovina u svijetu punom drveća,
ima i podzemnih rudnika.
MADRID, ŠPANJOLSKA
Padala je kiša i moj se zec utopio.
Sestre su počele govoriti da se radikalno promijenio
zahvaljujući videoigrama.
POTPREDSJEDNICA JUEGATERAPIE
Toliko se dobro zabavljao da je zaboravio da je bolestan.
Četiri godine nakon rođenja Yago je prvi put izašao van.
Napravio je tri koraka, od vrata do vrta.
Odjednom je stao i rekla sam mu da nastavi.
Samo je stajao, a ja sam mu govorila da krene.
Rekao mi je: „Mama, gle, i ja imam sjenu.”
Rekla sam mu da je svi imamo. A on meni da je prije nije imao.
Onda sam shvatila da kod umjetnog svjetla nemaš sjenu.
Kad je bio u bolnici, mislio je da svi imaju sjenu osim njega.
Yago je na tabletu vidio kukce.
Odjednom ugleda on muhu.
Počeo je tako vikati da sam se uplašila.
Morala sam ga brzo uzeti u ruke, prekrio je lice rukama.
Rekla sam mu da je to kukac, a on meni da jako brzo leti!
Yago je odrastao u svijetu odraslih, među bolničkim osobljem,
ali zahvaljujući videoigrama bio je u kontaktu s braćom,
s obitelji, prijateljima, gledao svijet ne samo kroz prozor.
Zahvaljujući konzoli i tabletu
koje nam je Juegaterapia osigurala u najgorem trenutku u životu.
Nakon gotovo pet godina u bolnici
Yago sad živi kod kuće.
Shvatili smo da moramo sobe učiniti ugodnijima.
U njima provode sate i sate,
možda mjesece u bolnici, uvijek u zatvorenom.
Kad ih liječnici puste van, oduševljeni su.
STRUČNJAKINJA ZA ODNOSE S JAVNOŠĆU
Zaborave da su u bolnici.
Osmislili smo Baby Pelones, lutku u dobrotvorne svrhe.
David Bisbal, Ricky Martin, Shakira, Alejandro Sanz, Richard Gere itd.
U bolnice donosimo igre.
U Švedskoj je grupa umirovljenika osnovala prvu seniorsku e-sportsku momčad svijeta.
Spremite se! Slijedi rasturačina!
Pogledajte vi to!
Što može Windy? Stiže Windy.
Protuteroristička pobjeđuje! Može li Rock jedan protiv tri?
Još 30 sekundi.
Rock pokušava gore, ali Teenslayer ga obara.
Kod igara je divno što su nam prilika da učimo jedni o drugima, a tako i o sebi.
Tako gradimo odnose, stječemo povjerenje,
učimo od drugih,
od onih s kojima igramo videoigre.
Odrastao sam u vrlo siromašnom okruženju,
homofobnom, transfobnom, često negativno nastrojenom prema crncima.
Iskusio sam rasizam u nekim oblicima,
a videoigre su mi bile spas.
Zašto u industriji videoigara nema crnaca?
Novac je iznimno važan, za razvoj igre treba vječnost.
DIZAJNER IGARA
I mislim da je to najveća prepreka.
To sprječava osobe crne i smeđe boje kože i sve osobe širom spektra da prave igre.
Određene skupine nisu zastupljene.
Što su pozicije više, to je više bijelaca i muškaraca.
SUOSNIVAČI - DIZAJNERI
Kad je rizik velik, npr. u e-sportovima…
RAZVIJAČICA IGARA
…vidjet ćete puno obožavatelja na nižim razinama,
no na vrhu je najviše bijelaca, muškaraca,
jer oni mogu preuzeti najveći rizik.
Evo vam lažne e-sportašice.
KAMPANJA „MOJA IGRA, MOJE IME“
Ajme, cure su grozne.
Držite se kuhinje.
Izgubili smo, zbog cure.
Projektom „Moja igra, moje ime“ željeli smo potaknuti žene
da navedu svoje stvarne nadimke.
DIREKTORICA (BLACK DRAGONS ESPORTS)
Da se ne srame i ne boje.
Bilo je raznih komentara,
ali imam ja tvrdu kožu.
STRUČNJAKINJA ZA DRUŠTVENE MREŽE
No katkad vas nešto pogodi,
kad ste loše volje, na loš dan.
To te zna strašno pogoditi.
Kad shvate da ste žensko, čak i ako imate rodno-neutralan nadimak,
ili kad ne želite komunicirati glasom,
ako nekako saznaju,
iznenada će vas uvrijediti samo zato što ste žensko.
Rasizam, seksizam, homofobija,
neprihvatljivo ponašanje,
sve to nije ništa novo.
Nije se dodatno pogoršalo jer živimo u digitalno doba.
Svatko ima svoju kameru i povezan je s ostatkom svijeta.
Žene čine 46 % svih igrača,
no samo pet posto postanu profesionalni igrači.
Neki misle da su ženski turniri u e-sportovima čista glupost
jer bi muškarci i žene trebali biti ravnopravni,
ali apsolutno su sjajna odskočna daska
pri izgradnji veće baze igračica kako bismo imali više djevojaka i žena.
Lige su miješane,
ali žene još ne igraju na razini profesionalaca.
DIREKTORICA SLUŽBE ZA ODNOSE S JAVNOŠĆU
Glavni cilj su nam miješani timovi.
PROF. IGRAČICA
Broj raste. Možda se ne čini, ali raste brzo.
PROF. IGRAČICA
Djevojkama se polako otvaraju profesionalne prilike.
Bilo mi je važno da me ne izaberu samo zato što sam djevojka.
PROF. IGRAČICA
Ne želim biti marketinško lice.
Želim da se gledaju moja postignuća.
Možda izgledamo i zvučimo drukčije,
nosimo različita imena, radimo različite stvari, ali isti smo.
GLUMAC I IGRAČ AMATER
Svi možemo sve, svi možemo napredovati i nešto postići.
Moramo drukčije razmišljati.
Uključivost, prihvaćanje, vjera u ljude.
Za sve se to borimo, to želimo.
No treba vremena.
Živimo na riječnom otočiću na Temzi.
Moj je muž imao čamac. Tražli smo kuću s privezom.
MAJKA PROF. IGRAČA
Benjy oduvijek voli sport.
Najviše je igrao kriket i kuglao.
Zapravo, počeo je kuglati na drugi rođendan.
A prvi put se natjecao s tri godine.
Rođeni je kuglaš.
Obolio je od Osgood-Schlatterove bolesti
pa ga je jako boljelo dok je hodao.
Nakon ragbija i drugih sportskih aktivnosti,
hodao je doslovno kao 70-godišnjak.
Liječnik je predložio da se neko vrijeme ne bavi sportom.
I, naravno, u igru su ušle računalne igre
i nikad se više nije vratio sportovima.
Oduvijek želim biti profesionalni igrač, od desete godine.
Oduvijek na YouTubeu gledam videe profesionalnih igrača.
PROFESIONALNI IGRAČ
Ne znam, oduvijek sam želio biti poput ljudi u koje sam se ugledao.
Kao roditelj,
stalno sam ga pokušavala maknuti od računala.
Uvijek iste borbe.
Sljedeći dan mora u školu, bliže se ispiti.
Pokušavala sam uskladiti školske obveze i druge aktivnosti,
kao i videoigre.
Kao roditelj nisam znala da postoji cijela ta industrija,
da se može time baviti.
To sam tek shvatila nakon natjecanja Montana Black.
Sjećam se da je bila nedjelja navečer.
Već sam bila u krevetu.
Došao mi je reći da je osvojio 10 000 dolara.
Pitala sam ga je li u to siguran.
A on je rekao da su pobijedili.
Nisam mogla vjerovati.
A onda je sve krenulo naglo.
Osnovali smo društvo s ograničenom odgovornošću
i pokušali otvoriti račun.
No rekli su mi da to smatraju kockanjem,
a ne natjecateljskim sportom.
Onda sam ih pitala kako bi bilo da je tenisač
i osvoji Wimbledon.
Ne bi li primili taj novac na račun.
FINALE SVJETSKOG KUPA
Svjetski kup u Fortniteu bio je prekretnica u e-sportu,
znak zrelosti.
Mnogi koji ne igraju igre baš i nisu znali što je e-sport.
Odjednom imate važno događanje, najveću nagradu u povijesti e-sporta.
Održalo se na stadionu poznatom po US Openu i tenisu
i ljude je odjednom zainteresirao e-sport,
počeli su ga shvaćati ozbiljno.
NEW YORK, SAD
Benjy, osvojit ćeš svjetski kup!
New York je bio prvo veliko natjecanje.
Benjy je dotad igrao samo u svojoj sobi.
Bio je sav uzbuđen. Svi smo bili.
Napokon je upoznao igrače s kojima je već dugo komunicirao.
Benjy je sam potamanio cijelo predvorje.
To je umjetnost.
Bilo je to sjajno iskustvo. Upoznao sam zanimljive ljude.
Bila sam jako nervozna.
Štoviše, prvog dana natjecanja bila sam emotivna, cijelo vrijeme plakala.
Uspio je srušiti…
Kyle „Bugha“ Giersdorf postao je svjetski prvak
i osvojio tri milijuna dolara.
Benjy nije ušao među deset najboljih.
Bio je shrvan. On…
On je otišao onamo kako bi bio najbolji, postao prvak.
Meni je kao roditelju bilo važno da ne pretjeruje s očekivanjima.
Da ako ne bude pretjerano uspješan, da se zna s time poslije nositi.
Ne znam što je bilo.
Mislim da je to što nisam igrao najbolje,
a i da nisam imao sreće.
Mislio sam da ću biti nervozan, ali zapravo uopće to nisam bio.
Nisam igrao kako znam i zato se nisam najbolje plasirao.
Svatko želi biti nogometaš.
Samo će jedan posto uspjeti
i e-sportovi su ista priča.
U budućnosti želim biti najbolji.
Nastavit ću vježbati što više mogu,
truditi se uložiti vrijeme i trud
da budem najbolji što mogu.
Što god da moju djecu zanima,
pokušat ću im pomoći da postignu što žele.
GALICIJA, ŠPANJOLSKA
Kad sam bio malen, bilo je vremena za igre.
Vremena za pikulanje,
za palen, igru koja se više ne igra, za nogomet.
DJED
Katkad smo igrali i bez lopte.
Morali smo čarapu napuniti slamom.
To nam je bila lopta.
Nismo imali druge opcije, televizor, radio.
S drugim dečkima igrali smo te igre.
U Galiciji obitelji su imale puno djece, a jednog nasljednika,
koji je naslijedio tri petine imanja.
A dvije petine za četiri ili pet nije bilo dovoljno.
Stoga su ostali morali emigrirati.
Morali ste putovati brodom, a putovanje je trajalo mjesec dana.
Nisu imali novca. Ponijeli bi samo odjeću.
Poslali bi pismo svaka dva ili tri mjeseca,
a stiglo bi za jedan do tri mjeseca.
Provodimo ljeto u očevu rodnom selu.
To je mjestašce u Galiciji,
gdje su živjeli očevi preci.
Djedovi i bake, pradjedovi i prabake.
Kad smo bili mali,
dolazila su sva djeca ljudi koji su morali otići.
INŽENJER I IGRAČ
Iz Meksika, Francuske, Bilbaa, La Coruñe, Madrida.
Kad smo otišli, više se nismo vidjeli.
Mogli smo se čuti samo preko pisama.
Manuel mi je prijatelj iz Ribasa Pequeñasa, sela u Galiciji.
Ja odlazim onamo na praznike, a on živi ondje.
RIBAS PEQUEÑAS, ŠPANJOLSKA
Ovdje nema djece, a odrasli obično ne igraju.
GALICIJA, ŠPANJOLSKA
Kad su mi roditelji bili mali,
i oni su dolazili ovamo i družili se s prijateljima.
Nisu se vidjeli do sljedeće godine kad bi se opet svi vratili.
S druge strane,
viđamo se u selu.
Kad se vrate kući, u Madrid, u Francusku,
ja ostajem ovdje, ali ostajemo u kontaktu, zajedno igramo.
Kad su zajedno, igraju nogomet ili plivaju u rijeci,
ali kad više nisu skupa, onda to više ne mogu.
Sastaju se na internetu i igraju videoigre.
Zabavljaju se, često igraju i puno su povezaniji
nego pismom ili telefonom, koji su pasivni.
To je sjajan način da se nastave prijateljstva.
Ako se nalazite da se igrate, zbližit ćete se i taj odnos će trajati.
Volio bih da su smireniji.
Sad je sve vrlo brzo, sve žele odmah.
Teško usvajam modernu tehnologiju. Ne koristim se njome.
Ali život se promijenio.
Srećom, na bolje.
Ljudi su sad mnogo povezaniji.
Ljudi razmišljaju globalno
jer kad se probude, obuju papuče i uključe računalo
te odmah komuniciraju s cijelim svijetom.
Znam parove koje je spojio World of Warcraft.
TVORAC SADRŽAJA
Zahvaljujući društvenom aspektu videoigara ljudi se mogu upoznati,
i unutar igre i zatim u stvarnom životu.
Igra može olakšati početak komunikacije.
Počela sam igrati. Uzela neki nadimak.
Uspjela sam ga pronaći jer su mi rekli da se zove Neca
i počela sam komunicirati s njim putem chata unutar igre.
U igri možeš razgovarati s onima čiji nadimak znaš.
Pitao sam se tko se to javlja. Možda prijatelj s novim nadimkom.
I zafrkava me.
Na kraju mi je priznala da je to ona.
I tako me je osvojila.
Spojilo nas je to što su nam oboma hobi videoigre.
To se dogodilo vrlo prirodno.
I znali smo da je za cijeli život.
Prilično sam sramežljiva.
Teško upoznajem ljude.
Teško pronalazim ljude s kojima dijelim nešto zajedničko.
PROF. IGRAČICA
Odnosno, druge igrače.
S njima osjećam zajedništvo, povezanost.
Jako sam ovisila o očima da bih znala što se zbiva,
ima li još igrača. To mi je jako pomoglo.
Sad je sve puno bolje zahvaljujući novim značajkama.
Razvila se u krasnu osobu.
Puno je samopouzdanija.
Stekla je mnogo prijatelja, povezala se s ljudima.
Sjajno je ovo iskustvo.
Igrači videoigara jako je podupiru.
Presretan sam.
EWOKIN OTAC
IGRAČ VIDEOIGARA
Johnu pri svemu treba njegovateljeva ili moja pomoć.
Ima mišićnu distrofiju,
Ne može se sam ni počešati po nosu.
JOHNOVA MAJKA
John diše preko respiratora.
Ni na tren ne može ostati sam.
Ako mu cijev padne s vrata,
umrijet će za nekoliko sekundi.
Nekoć sam sanjao o nogometu.
Iznenadili su me odlaskom u Manchester.
Old Trafford me oduševio.
Upoznao sam igrače
i Alexa Fergusona.
Bilo je super. Bio mi je to jedan od najboljih dana u životu.
Bilo mi je teško.
I otišao sam na internet
da vidim može li mi itko pomoći, kakva dobrotvorna organizacija.
Special Effect pomaže osobama s invaliditetom igrati igrice.
SLUŽBENIK ZA KOMUNIKACIJU
Svačiji je invaliditet drukčiji.
Osobe se katkad mogu pomaknuti za samo nekoliko milimetara.
Pokušavamo prilagoditi postojeću opremu i razvijati novu, jedinstvenu,
s postavkama po mjeri osobe kojoj je namijenjena, ovisno o potrebama,
kako bi svatko uživao u igrama.
O ovome nisam ni sanjao.
Bio sam jako ponosan što smo došli do faze…
IGRAČ
…da možemo razvijati opremu kojom se svatko može koristiti.
To svima daje priliku za igru.
NOVINAR
To je vrlo važno.
U videoigrama mogu činiti svašta što ne mogu u stvarnom svijetu.
Mogu voziti, trčati, šutirati loptu.
Osjećaš se kao da to fizički činiš.
U mislima igraš.
Volim sklapati prijateljstva putem igara. Upoznavati ljude iz cijelog svijeta.
Jer te gledaju kao ravnopravnu osobu. Oni vide igrača, a ne osobu za računalom.
PSI TI SE ŠAPAMA UPIŠU U SRCE
Michael se jako brzo razvijao.
Poklonili bismo mu, npr. Lego, on bi to otvorio na božićno jutro
i ne bi prekidao igru ni radi pića, zahoda, jela…
Dok ne završi.
Baš bi se usredotočio.
Volio je autiće, vlakiće.
Jako je volio vozila.
Kad je navršio godinu dana, rodila sam njegova brata Nathana.
Obojica su bila opsjednuta računalima od malih nogu.
I nas su zanimala računala i u slobodno vrijeme igrali smo igrice.
Dolazio je kući s modricama, i to kao od jakih udaraca.
Govorio je da ne zna odakle mu.
U školi ga nisu maltretirali.
Naravno, ni mi ga nismo tukli. Dakle, uzrok je zdravstveni.
U studenom 2013. Michaelu je dijagnosticirana leukemija.
Imao je devet godina.
Otad je prošlo šest teških godina.
MICHAELOV UJAk
Mama je bila uz mene od dijagnoze.
Ali onda se i mami zdravlje narušilo
i preminula je.
Nakon Michaelova rođendana u travnju,
prve godine liječenja.
Laura i Michael izgubili su osobu koja im je bila najveća podrška
pa smo se zaista morali iskazati.
POKAZAO SAM JA RAKU
Nakon tri i pol godine liječenja uslijedila je remisija.
A to je trebala biti pobjeda.
Sve je bilo gotovo, preživjeli smo rat.
Sve se činilo prilično pod kontrolom.
Nekoliko mjeseci.
Nažalost, rak se vratio i Michael je morao na intenzivniju terapiju.
Morali su mu presaditi koštanu srž.
SPECIJALIZANTICA PEDIJATRIJE
To uništi imunološki sustav.
Nije imao najdražu videoigru.
Nakon 20 do 30 minuta morao je promijeniti igru.
Mislim da je Elite prva igra koju je mogao igrati dulje od pola sata.
Elite Dangerous prikazuje našu galaksiju u stvarnoj veličini.
Ne spašavaš svijet, živiš u njemu.
UPRAVITELJICA DRUŠT. MREŽA
Možeš biti junak.
PISAC ZNANSTVENE FANTASTIKE
Možeš biti i negativac.
Igru na internetu može igrati više igrača i možete s prijateljima u pustolovinu.
U posljednjoj godini Michaelova života on i ja bili smo kopiloti u Eliteu.
A često…
Pridružio bi nam se i Nathan.
Većinom sam bio zloćko,
zabio bih se u njegov brod ili pucao po njemu
kad je trgovao s Matom.
U toj igri više gradiš nego razbijaš. Michael je gradio.
No volio sam igrati jer je i Michael igrao.
Michael je sve više oticao.
Curilo mu je iz pluća.
Zrak mu je curio u tijelo.
Nabrekla mu je koža, oteklo mu je lice,
a on se mučio, škiljio u ekran,
pokušavao igrati videoigre.
Tada nam je…
svima, mislim, došlo do mozga da neće preživjeti.
Na Twitteru sam…
zatražio pomoć, valjda.
Puca mi srce dok gledam nećaka kako se trudi igrati.
Objava me je istog časa jako pogodila.
Mat je napisao…
„Puca mi srce dok gledam svog nećaka Michaela
kako se trudi igrati igru koju voli, a možda nikad neće postići što želi.“
Svi zapovjednici imaju zaista golemo srce.
Svi su reagirali, da je i on zapovjednik, jedan od njih.
VODITELJICA PROIZVODA
Sanjao je male snove jer velike nije ni mogao.
Samo je želio uspjeti u tom virtualnom svijetu.
Kako pomoći nekome da živi svoju strast,
da osjeti to uzbuđenje koje mu donosi taj svijet,
to iskustvo igre?
VODITELJ IZDAVAČKOG ODJELA
Kako to postići ako ne može igrati?
Pomislili smo da bi bilo fora stvoriti audioknjigu.
Zac mi se jedne subote javio s tom idejom.
Rekoh Zacu, pokušajmo,
ali zamolio sam ga da svima kaže…
da možda neće upaliti.
Pogledali smo se i rekli: „Dobro, moramo biti brzi.“
Nazvao sam Joea,
šefa našeg audiotima za Elite Dangerous.
Bio je sav nesiguran.
DIZAJNER ZVUKA
Pitao me kako sam.
Rekoh dobro. Pitam ga što je.
A on će: „Imam ludu ideju i zanima me je li provediva u djelo.“
Joe će…
„Ima tu puno posla. Ali moramo to učiniti. I mislim da možemo.
Dobra je to ideja. Hajde da vidimo.“
Netko je to trebao i napisati.
Javio sam se Drewu.
Pitao sam ga kolike su šanse da za nekoga napiše tekst audioknjige
za sutra ujutro.
Pitam ga koliko duga treba biti priča.
Jer rok je kratak.
Kaže on 20 do 30 minuta.
I računam si ja u glavi…
Rekoh mu, to je oko 5000 riječi.
„Dobro, to je prilično…” Ali on će: „Da, mislim da ja to mogu.”
I u nedjelju ujutro, kava za kavom i tipkaj.
To su mi setovi, kostim i…
Pogledala sam na mobitel kad sam sjela u auto i vidjela Zacovu poruku.
Molio me za pomoć. Pristala sam bez razmišljanja.
U našoj zajednici…
SINKRONIZATORICA
…međusobno si pomažemo.
Stigao je ponedjeljak ujutro i Joe je sve posložio.
Poslao sam poruku audioekipi.
Pitao sam ih bi li tko sudjelovao.
Ponudili su se svi odreda. Bez pitanja.
Rekoh da mi treba zvuk orla kako leti,
zvuk udara broda u asteroid, zvuk brodskih vrata.
Oni su mi sve to slali.
Ja sam sve slagao i prilagođavao.
Znali smo da je vremena malo. Nismo znali hoće li to čuti.
Do utorka navečer
Zac i Paige došli su u bolnicu s gotovim proizvodom.
Dakle, priča je o vama.
„Zapovjednik Michael Holland čuo je ujakov glas preko veze,
koja je pucala zbog preopterećenih motora.”
Što si to izveo, Michaele?
Ne možeš me pratiti, ujače?
Prljavi diskovi, G5 modovi, laki trup, da nabrajam dalje?
Samo treba biti korak ispred brata, ha?
Vidjelo mu se na licu da samo čeka da ga spomenu.
Čim je čuo svoj glas, vidjelo se da je oduševljen.
Na njegovom bucmastom licu vidjelo se da se smiješi unatoč bolesti.
Bio je pun života, naježila sam se.
Ima cilj i ambiciju.
SINKRONIZATOR
Osjetio je da je važan, jak.
Svi smo znali što to znači.
Jako me pogodilo kad smo čuli da je preminuo.
DIZAJNERICA ZVUKA
No barem smo uspjeli.
Kad pomislite da mu je to bio posljednji dan…
Barem je to čuo.
I to manje od 24 sata prije svoje prerane smrti.
„No svaki zapovjednik mora utrti vlastiti put,
pronaći ga.
Neki mogu biti zadovoljni što su svijet učinili boljim,
donijeli teške odluke, ustrajali kad je sve bilo protiv njih,
a činilo se da spasa nema.
Hrabrost i junačnost,
nepokolebljivost i kad se čini da nade nema.
E to je put istinske Elite.”
Kad smo prošli put razgovarali o videoigrama, rekli ste da igrate tenis.
I da uvijek birate igrati kao Roger Federer. Je li i dalje tako?
Da, ne znam je li to istina,
ali taj tip koji igra… Ja se samo branim.
Dva metra iza crte.
Ne možeš servirati winner.
Ja samo trčim, bolje odaberite drugog igrača.
Poput tradicionalnog sporta je.
Kad gledate tu strast, žalost kad netko izgubi.
Nogomet je vrlo plemenski sport.
Pleme je najvažnije.
Vjerni ste jednoj momčadi, do kraja.
Imate rivalstva i odanosti i unutar istog grada, npr. religijsku.
S e-sportom je drukčije. To je globalni fenomen.
Ljudi iz Njemačke npr. navijaju za tim iz SAD-a zbog njemačkog igrača.
Profesionalni igrači, koji sudjeluju na natjecanjima,
mogu zaraditi od 5000 eura mjesečno
sve do 30 000 eura mjesečno.
To im je plaća što su u timu.
Uz to dolaze nagrade.
Najbolji timovi mogu ukupno zaraditi do četiri milijuna dolara nagrade.
To dijele pet igrača i trener.
Slobodno možemo reći da su to vrlo dobrostojeće mlade osobe.
HELSINGBORG, ŠVEDSKA
Videoigre sam počeo igrati s tatom.
Igrali smo ih gotovo svaki dan.
I tata je u slobodno vrijeme igrao CS.
Ja sam mu igrao u krilu.
Nisam odmah znao da želim biti profesionalac.
Igrao sam iz zabave.
No uvidio sam da sam sve bolji.
Prvom timu pridružio sam se s 15 godina.
Timu x6tence.
Gledali smo kako igra i potražili ga u Švedskoj.
Prirodno je talentiran.
DIREKTORICA
Ponudili smo mu ugovor. Zaplakao je.
Bilo mi je drago što je tako talentiran klinac…
DIREKTOR
…zaigrao za x6tence.
Borio sam se s organizacijama i ligama…
BIVŠI PROF. IGRAČ
…jer nisu dopuštali 14-godišnjaku da igra,
čak ni uz očev pristanak.
Na prvom turniru, s 14 godina, dobio je nagradu za najboljeg igrača.
Počeo se isticati.
Rijetko koji 16-godišnjak…
AGENCIJA GLHF
…igra tako dobro.
Privukao je pažnju velikih klubova koji se natječu u Counteru.
Kad vodite e-sportski tim, stalno tražite talentirane igrače.
DIREKTOR
Pratimo ga već neko vrijeme.
Može postati jedan od najboljih.
ESL ONE, KÖLN 2019. PLOPSKIJEV PRVI TURNIR KAO ČLANU TIMA NIP
To da se netko pojavi niotkuda
i odjednom je član poznata tima
u načelu se ne događa. Plopski je jedan od prvih.
To što se Plopski pridružio timu sjajno je za sve nas.
To je mlad, talentiran švedski igrač
koji se napokon probio.
Nadam se da mu ja i GeT_RiGhT možemo pomoći
da postane profić. Znam da to može.
PROF. IGRAČ
Veselim se budućnosti.
Bio sam ponosan, pogotovo kad su ušli u arenu
i svi su stajali i navijali.
PLOPSKIJEV OTAC
Suze su mi navrle kad su izvikivali Plopskijevo ime.
Tko je to mogao zamisliti?
Ovo je nevjerojatno.
…ako dan…
Plopski mu je prosvirao mozak!
Rastura.
Bome zna što radi! Mora uspjeti! Kakva pamet!
Mislim da je izvrstan igrač. A to mu je prvi put na pozornici.
Odlično je igrao.
Strategija mu je bila fascinantna.
NAVIJAČI TIMA NIP
Dojmio me se.
Kad ste vrlo vješt igrač
i dobijete priliku zaigrati za NIP,
morate se usredotočiti na druge stvari. Recimo, kako ne zaribati tu priliku.
Primjerice, prevelikim egom.
Kako ostati prizemljen i usredotočiti se ne samo na sljedećih nekoliko mjeseci,
nego i na karijeru za jednu, dvije, tri godine.
Raspravlja se je li e-sport pravi sport.
Naravno, uspoređuje ga se s drugim sportovima.
Na Njemačkom sportskom sveučilištu…
KÖLN, NJEMAČKA
…ispituju se sposobnosti i oblici stresa
koje osjećaju e-sportaši.
U e-sportu igrači se koriste rukama i prstima.
Igrači u minuti izvedu do 400 malih i jedva vidljivih pokreta.
Ispitujemo finu motoriku
poput koordinacije ruku i očiju, brzine zgloba, spretnosti i preciznosti.
Percepciju i pozornost ispitujemo NeuroTrackerom.
Primarni fokus je na percepciji i selektivnoj pažnji u 3D prostoru,
kao i središnjim moždanim funkcijama,
poput radne memorije i sposobnosti brze obrade informacija.
Mnogo e-sportskih turnira traje nekoliko sati ili dana
pa izdržljivost također pomaže mozgu ostati u dobroj formi.
S pomoću tih testova želimo analizirati profile sposobnosti i oblike stresa
kojima podliježu e-sportaši
i razviti teoriju obuke na toj osnovi.
ODJEL ZA NEUROLOGIJU MEĐUNARODNA KLINIKA RUBER
Uzeli smo dvoje ljudi istog spola i dobi.
Jedina razlika između njih
jest da je jedna osoba profesionalni igrač videoigara,
a druga je amaterski igrač.
Tijekom rezonancije gledale su snimke scena iz videoigara.
Pustili su mi snimke.
Gledate ih i razmišljate kako biste postupili i zašto.
PROF. IGRAČICA
Pokušavala sam shvatiti što se zbiva u igri
i nisam ni znala na što moram obratiti pažnju.
Gledala sam okolinu, kako se kreću, što se zbiva. Čak sam se i prepala.
Moždane aktivnosti osoba vrlo se jasno razlikuju
ovisno o tome jeste li profesionalni igrač ili amater.
VODITELJ ODJELA ZA NEURORADIOLOGIJU
Mozak amatera mnogo se snažnije aktivira.
Ako pogledamo koja se područja mozga aktiviraju,
vidimo da se slušna područja aktiviraju kod profesionalca, ali ne i amatera.
Motorička područja, zadužena za ruke, vrlo su aktivna kod profesionalca.
Iako se ne miče, zna da bi joj se ruke trebale micati.
Gledajući snimke igre,
mozak čini što bi trebala raditi rukama.
E-sport je e-sport, a igre su igre.
Možeš cijeli dan sjediti i igrati videoigre,
ali to nije e-sport.
E-sport čine natjecanja, sa strukturom i pravilima, prvenstva.
Sad polako dobivamo generaciju igrača koji kažu da žele postati e-sportaši.
TRENER
Ako s 12 godina kažeš roditeljima da želiš biti profesionalni nogometaš,
roditelji će pomisliti da to i nije baš ostvarivo,
ali podržat će te, kupiti ti kopačke,
plaćati, voziti te na trening
jer znaju da će ti to ipak koristiti.
Morate si dati vremenski okvir, bilo godinu dana, godinu i pol,
i dati se u to 110 %.
A onda treba biti objektivan,
vidjeti gdje si nakon te godine i pol.
Jesi li napredovao? Jesi li u dobrom timu? Natječeš li se?
Ili si bar na putu do natjecanja?
I moraš biti realan.
Ako nisi ništa postigao, možda to nije za tebe.
Morate biti sigurni u svoje sposobnosti,
a morate biti i realistični.
Imajte i plan B.
Nisam dao otkaz dok nisam počeo zarađivati kao igrač.
Imao sam plan B i još uvijek mogu studirati ako želim.
Nadam se da ću i ja pametno odgojiti djecu.
Da znaju da treba imati i plan B za slučaj da im plan A ne uspije.
E-sport može vam otvoriti cijeli niz zanimljivih mogućnosti.
Kao što bivši nogometaš može postati fizioterapeut,
menadžer, trener,
televizijski stručnjak, komentator.
Ljudi bi trebali barem razmisliti o karijeri i obrazovanju u ovom području.
U e-sportu imamo i odvjetnike, trgovce i trenere.
Sve tradicionalne poslove koje radite.
U e-sportovima ima mjesta i za takve karijere.
Sad i pravi sportaši i poslovni ljudi u ovo ulažu.
TRENER
Vide da ima budućnost.
SEUL, JUŽNA KOREJA
Industrija videoigara raste širom svijeta.
Južna Koreja već neko vrijeme prednjači.
Ondje su natjecanja u videoigrama vrlo ozbiljna stvar.
U Koreji su videoigre srž popularne kulture.
VODITELJ GLOBALNOG POSLOVANJA (LOL / RIOT GAMES)
Usred Seula,
do glavnog željezničkog kolodvora u Seulu,
imate arenu koja se zove Lol Park.
Korejska liga ondje se natječe i sve prenosi.
Stanovnici Južne Koreje imaju jak natjecateljski duh.
Djeca se natječu od vrtića.
Ljudi su navikli na natjecanja.
Kolege pri odabiru profesionalnog igrača…
POTPREDSJEDNIK UPRAVE
…misle samo na pobjedu.
Igrao sam iz hobija, ali izvještio sam se u igri.
Razmišljao sam o tome da postanem profesionalni igrač.
Svi su mi ponavljali da se pridružim profesionalnom timu.
PROF. IGRAČ, JUŽNA KOREJA
I sad, uz pristanak roditelja,
član sam tima MVP.
Koreja već ima profesionalnu ligu.
DIREKTOR MVP-A
Igrači dovoljno zarađuju da im to bude profesija.
Prema podacima s tržišta
u Južnoj Koreji prosječna plaća igrača igre League of Legends iznosi 150 tisuća.
Svaki proizvođač videoigara pokušava stvoriti proizvod
koji će postati popularan širom svijeta.
VODITELJ E-SPORTOVA (PUBG), SEUL, J. KOREJA
Videoigre utječu i na pop-kulturu,
posebno na modu i cosplay.
Cosplay je izvedbena umjetnost u kojoj sudionici nose kostime
koji predstavljaju likove iz crtića, manga i, odnedavno, videoigara.
Kao dijete sam gledala animirane filmove.
Sviđao mi se taj način života i odjeća.
Sve sam istražila i počela se baviti cosplayom.
Oduvijek volim videoigre i cosplay.
U jednom trenutku sam uvidio da na cosplayu mogu zarađivati.
Osnovao sam tvrtku
koja se bavi cosplayom.
DIREKTOR TVRTKE COSIS, SEUL, JUŽNA KOREJA
Posljednjih godina e-sportovi se ubrzano razvijaju.
Publika raste,
a timovi iz Azije, Europe i SAD-a
na većini turnira natječu se za vodeća mjesta.
No drugi dijelovi svijeta brzo ih sustižu.
Jerónimo je počeo igrati videoigre kad je bio mali.
Počeo je Clubom Penguin.
I otad nije prestao. Igrao je igru za igrom.
Kao otac, vidio sam samo dijete pred računalom.
Nisam znao puno o tome.
S vremenom se sve zakompliciralo.
U početku je to bila zabava pod kontrolom.
Kad je imao deset godina, rekao bih mu da napravi zadaću,
prestane igrati i ode spavati.
S 14 godina bi rekao da ide u krevet, ali malo kasnije.
I nemaš puni pregled.
S 15 ili 16 godina kaže ti da ide u krevet.
Izbjegava te i ostaje budan.
A onda su počeli sukobi u školi.
Sukobi s ravnateljem i nastavnicima.
Nazvali su nas jer je cijelo jutro spavao u školi.
Čudio sam se.
Poslije su mu igre postale pa gotovo opsesija.
Igrao je po dvanaest sati dnevno, počeo dobivati niske ocjene u školi…
Svašta se zbivalo. Morali smo…
Prekinuli smo internet, bacili router kroz prozor,
Odrezao bi kabel modema ili skrio kabel za napajanje.
TVORAC SADRŽAJA, IGRAČ
S 12 godina proveo sam devet sati u internetskom kafiću
jer nisam imao router.
A onda je počeo uništavati tipkovnice.
Tako je iskaljivao bijes, ludilo iz frustracije što ne može igrati.
Često sam se svađao s mamom. Htio sam živjeti od ovoga,
ali željela je da učim, da studiram.
Bilo nam je neugodno.
Rekli smo jedno drugom da nešto s njim nije u redu.
Kad je razbijao tipkovnice, ja sam donosio nove,
no Luz mi je rekla neka ih ne nosim.
Da mu uvijek udovoljavam i sl.
Majka nije znala što bi s njim i zatražila je da ja preuzmem uzde.
Prije 30 godina rekao sam svojima da želim studirati oglašavanje,
a oni su me pitali zašto ne želim biti arhitekt ili liječnik.
Imajući to na umu, pitao sam se…
Što ako možda ja nešto ne shvaćam?
Kad mi je Jero objasnio kako sve funkcionira,
da postoje lige, da ti plaćaju,
koliko pretplatnika ima na YouTubeu,
podržao sam ga.
Ne rekavši mu,
dao sam prednost njegovoj obuci pred školom.
Ali to je odluka koju roditelj mora donijeti.
Kad sam shvatio o čemu se radi,
počeo sam na to gledati kao na nogometni klub.
Oduvijek me jako podržava.
Mislio sam da ga ne zaslužujem jer me uvijek podržavao,
nisam mu znao zahvaliti.
Jero je govorio da je mami teško, ali kad je shvatila kako stoje stvari,
počela ga je svesrdno podržavati.
Kad vidiš da se promijenila i da ti čestita, osjetiš olakšanje.
Jerónimo se preselio u Europu kako bi razvijao e-sportsku karijeru
i radio kao tvorac internetskih sadržaja.
Mogućnost stvaranja sadržaja i njegove distribucije
donijeli su nam digitalni mediji.
Tradicionalni mediji to ne omogućuju, kao ni tradicionalni sportski klubovi.
Nije mi nogomet konkurencija, nego Netflix.
Obožavatelji stalno žele nove sadržaje.
Ako im mogu osigurati sadržaj 24 sata dnevno…
DIREKTOR (TEAM HERETICS), ŠPANJOLSKA
…preko tvoraca sadržaja,
igrača, samog kluba,
obožavatelji će mi biti vjerni.
Odnos s igračima sličan je onom u nogometu.
DIREKTOR MARKETINGA (TEAM HERETICS)
Oni su sportaši na ugovoru i plaći,
ali u ovom digitalnom okruženju moraju se mnogo više brinuti za imidž
nego što to moraju nogometaši.
Moraš biti i igrač i tvorac sadržaja.
Nije dovoljno da profesionalni igrač dobro igra.
Njegovu timu to jest dovoljno, ali publiku mora i zabavljati.
Zato mi, YouTuberi, pomažemo ljudima da se zabave, ali nismo na razini.
Puno sam bio na YouTubeu, bio e-sportaš. Čulo se za mene.
Shvatio sam da publici na YouTubeu mogu govoriti i o e-sportu.
Počeo sam na YouTubeu s prijateljima iz razreda
i tako sam se zainteresirao za svijet interneta i e-sporta.
TVORAC SADRŽAJA
Tad se to još nije zvalo e-sport. Otišao sam na casting i izabrali su nas.
Većinom govorim o videoigrama, katkad o animeu.
Nabrojim po deset omiljenih aspekata igara, napravim kakav skeč i sl.
Baš je čudno kako se to pretvorilo u karijeru na YouTubeu.
TVORAC SADRŽAJA
Ne možeš to naučiti, to ne biraš u načelu.
Proslavila sam se jer sam bila ustrajna.
To je jako važno. Sadržaj mora zanimati ljude.
Kad bi izašla nova igra, kupila bih je i snimila se kako je igram.
Da ljudi mogu uživati.
Kod kuće sam igrao, gledao YouTubere.
I pomislio zašto ne bih i ja, ionako igram cijeli dan.
TVORAC SADRŽAJA
Zašto im ne bih pokazao?
Jer puno ljudi kaže da, uzimajući u obzir moje poteškoće,
igram bolje od mnogih bez hendikepa ruku.
Stavio sam video na kanal jer su htjeli znati kako igram.
I moj kanal postao je vrlo popularan.
Moji su roditelji bili zbunjeni i pitali čemu sve to.
Rekoh: „Ne znam, tata. Zabavljam se. Ne znam. Uživam.“
Tebe raduje vrt, ja igram videoigre, snimam to i stavljam na internet.
Najveće zvijezde nisu glumci, ljudi koji su zaštitno lice medija.
To su samo pojedinci na internetu.
Ako pogledate zvijezde YouTubea i Instagrama,
utjecajnije su od najvećih glumačkih imena.
Neki od nas stvaraju kolektivnu svijest.
HIP-HOP UMJETNIK
A djeca koja nas slušaju ne traže u nama učitelja,
da im se kaže što je dobro, a što loše.
Ali ako prenosimo određene vrijednosti,
pogled na život, društveni život,
pomažemo izgraditi društvo sutrašnjice.
Tehnologija će nastaviti mijenjati svijet,
poboljšavati kvalitetu života, ali i pred nas staviti nove izazove.
Živimo u doba dosad neviđene revolucije,
pri čemu nam komunikacija i povezanost omogućuju nove oblike igre,
ali i mijenjaju način na koji se igramo.
Virtualna i proširena stvarnost omogućuju prirodnu interakciju.
Nemate više konzolu ili prikaz.
DIREKTOR DIZAJNA I KVALITETE
Jednostavno ćete biti u tom svijetu, o tome nećete ni razmišljati.
Ona povećava sposobnost računala da inteligentno razumije svijet oko sebe.
A prag prijenosa podataka…
VODITELJ TEH. RAZVOJA
…mreža 5G nadilazi.
U stvarnom vremenu imat ćemo virtualnu i proširenu stvarnost,
kao i igre u visokoj razlučivosti.
To će srušiti barijere i omogućiti djeci širom svijeta da se sprijatelje.
VODITELJ DIGITALIZACIJE
Sve to zahvaljujući virtualnim svjetovima.
Pred našim očima povijest se stvara, ali i nestaje.
Neke stvari nestaju i prije nego što ih zabilježimo i na njih se naviknemo.
Što će se dogoditi u budućnosti? Hoće li ostaviti trag na čovječanstvu?
Ili je ovo naša kultura? Kultura prolaznosti.
Sad nas ujedinjuju više nego ikad prije,
u današnjem opasnom svijetu,
što se tiče ljudske zajednice, vjere u druge…
A dok igramo igre, sve to pada u drugi plan.
Normalno je biti skeptičan, bojati se novih stvari.
Mora se uključiti industrija, ali i trebamo potporu vlasti i roditelja.
Lako je kriviti videoigre.
Moramo znati da smo odgovorni za svoju djecu,
to je tako.
Na kraju krajeva, ako ste zabrinuti za svoju djecu,
pratite što rade, zanimajte se, razgovarajte s njima o tome.
Rado će vam pričati o onome u čemu uživaju. I onda prosudite.
Društvu novi mediji uvijek predstavljaju problem. Naučimo nešto iz toga.
Igrač igra, što će.
Pitaju te zašto. Kažu ti da ideš van, živiš život.
Ali ti već živiš život.
Redatelj i produkcijski tim film posvećuju Michaelu Holylandu i Asieru Lealu.
Jer nikad niste prestali igrati…
Prijevod titlova: Petar Ćorko